Справа № 240/4740/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4740/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

25 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року (ухвалене у м. Житомирі 08 лютого 2019 року о 17:13, повний текст якого виготовлено 22 лютого 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 18.06.2018.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутні підстави звільнення позивача від сплати єдиного внеску, у зв`язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII внесено зміни до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII (далі - Закон №1669), зокрема, вилучено пп.8 п.4 ст.11 Закону №1669 та відповідно скасовано п.9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) щодо звільнення від виконання обов`язків, встановлених ст.6 Закону №2464, платників єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Вказує, що нарахування контролюючим органом штрафу та пені в часі співпадає з періодом проведення антитерористичної операції, що в свою чергу суперечить положенням абз.3 п. 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану платники єдиного внеску звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Крім того, позивач зазначає, що в період за який контролюючим органом здійснено нарахуванням штрафних санкції, позивач, як фізична особа-підприємець, була зареєстрована в смт Бугаївка Перевальського району Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, а тому штрафні та фінансові санкції за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до позивача, як платника єдиного внеску, не підлягають застосуванню.

22.07.2019 до суду надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття в судове засідання та перебуванням її представника за межами Житомирської та Вінницької областей.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на відсутність підстав для обов`язкового відкладення розгляду справи, передбачених ч.2 ст.205 КАС України, та необхідність дотримання строку розгляду даної справи.

Представник відповідач з`явився в судове засідання, однак у зв`язку із неявкою позивача подав заяву про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та до 01.02.2016 перебувала на обліку в Алчевській об`єднаній державній податковій інспекції (Перевальське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області.

З 01.02.2016 ФОП ОСОБА_1 взято на облік в Житомирській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Згідно листа Луганської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області від 01.03.2018 №ФОП/65/12-36, станом на 01.02.2016 за ФОП ОСОБА_1 рахувалась заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 7663,22 грн. Періоди виникнення заборгованості по єдиному внеску є: 21.07.2014 - 1267,95 грн; 20.10.2014 - 1267,95 грн; 20.01.2015 - 1267,95 грн; 20.04.2015 - 1267,95 грн; 20.07.2015 - 1267,95 грн; 19.10.2015 - 1323,47 грн. Разом 7663,22 грн.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти, нарахування та сплати податків і зборів, укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.02.2016 по 26.02.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.02.2016 по 26.02.2018.

За результатами перевірки складено акт №707/06-30-13-05/ від 12.06.2018 в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.1 ч.2 ст.6, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасне перерахування ЄСВ у терміни визначені законодавством по коду бюджетної 71040000 «Для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» за періоди з 01.01.2017 по 16.03.2018.

На підставі висновків вказаної перевірки, 18.06.2018 ГУ ДФС у Житомирській області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 10546,83 грн, з яких: штраф за період з 22.07.2014 по 21.03.2017 - 211,21 грн; штраф за період з 21.01.2015 по 16.03.2018 - 2860,48 грн; пеня - 7475,14 грн.

Позивач оскаржила вказане рішення в адміністративному порядку, шляхом подання скарги від 25.06.2018 №25/06-18/1 до Державної фіскальної служби України. Однак, рішенням Державної фіскальної служби України від 25.07.2018 №10795/Є/99-99-11-02-02-25 оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 , - без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення № від 18.06.2018 без врахування положень абз.3 пункту 9-4 Розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною восьмою статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону №2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон №1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: "Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу."

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Отже, саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

У рішенні Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі №812/292/18 зазначено, що перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VІ. З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Встановлено, що місто Перевальськ Луганської області, на території якого розташоване Північне відділення Луганської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, в якому на обліку як платник єдиного внеску до 01.02.2016 перебувала позивач та смт Бугаївка Перевальського району Луганської області, де проживала позивач до 01.02.2016, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р (чинне).

Штраф згідно рішення № від 18.06.2018 нараховано за період з 22.07.2014 до 21.03.2017 та з 21.01.2015 до 16.03.2018 року на недоїмку, яка виникла у позивача в період з 21.07.2014 по 19.10.2015 при перебуванні на обліку в Алчевській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (Перевальське відділення), розташованій в місті проведення антитерористичної операції.

Отже, з урахуванням абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення», позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, відповідно рішення № від 18.06.2018 є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.