Справа № 0440/5776/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року Справа № 0440/5776/18
Голове управління Держпродспоживслужби в Сумській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , у якому позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
27.09.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву було повернуто позивачеві.
12.03.2019 року Позивачем було подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 року.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019 року апеляційну скаргу було задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.
Адміністративна справа повернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 27.05.2019 року та відповідно до витягу з протоколу передана на розгляд с. Горбалінському В.В ..
Суд зазначає, що недоліки позовної заяви були усунені разом із поданням апеляційної скарги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 0440/5776/18 за позовною заявою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при здійсненні контролю за дотримання порядку розповсюдження реклами та вимог дії змісту на території м. Суми, 3 квітня 2018 в ТРЦ «Лавині» на першому поверсі в ювелірному магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2, розміщено рекламу про знижки цін на товари, а саме, «Знижки - 20%», від 500 до 999 грн. на вироби, -40% від 1000 грн на вироби, акція діє в торгівельних точках 925 та інтернет магазині 925". Позивач вказує, що зазначена реклама не містить відомостей про дату початку та закінчення терміну знижки цін на продукцію, що є порушенням вимог ч. 5 статті 8 Закону України «Про рекламу». У зв`язку з чим суб`єкту господарювання було направлено запит № 05.1-09/3417 щодо надання інформації щодо вартості реклами знижок цін на продукцію та викликали на розгляд справи, яка призначена на 23.04.2018 року. Враховуючи ненадання інформації про вартість реклами та неможливості встановлення вартості реклами на підставі ч. 5 статті 8 та ч. 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» рішенням № 000036 від 25.04.2018 року до ФОП ОСОБА_1 був застосований штраф в розмірі 5083 грн.
Позивач зазначає, що рішення № 000036 від 25.04.2018 року про застосування штрафу Відповідачем виконано не було, у зв`язку з чим звернулись до суду з відповідним позовом.
Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження направлено на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на адресу ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте 22.06.2019 року конверт повернувся на адресу суду із відміткою поштового відділення зв`язку "Адресат відсутній ".
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи приписи ч. 5 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 27.03.2017 року, про що свідчить безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Управлінням захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області здійснено контроль за дотримання порядку розповсюдження реклами та вимог її змісту на території м. Суми, 3 квітня 2018 року в ТРЦ «Лавині» на 1 поверсі, в ювелірному магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2, розміщено рекламу про знижки цін на товари, а саме, «Знижки - 20%», від 500 до 999 грн. на вироби, -40% від 1000 грн на вироби, акція діє в торгівельних точках 925 та інтернет магазині 925". Зазначена реклама не містила відомостей про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію. У зв`язку з чим службовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Великодною І.І. був складений протокол № 000040 від 04.04.2018 року про порушення законодавства. До протоколу було додано фото рекламного засобу та свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця.
Рішенням № 000045 від 04.04.2018 року на підставі протоколу про порушення законодавства, розпочато провадження у справі про порушення законодавства про рекламу відносно: ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Суб`єкту господарювання був направлений запит № 05.1-09/3417 від 04.04.2018 року щодо надання інформації Відповідачем в термін до 23 квітня 2018 року про вартість розповсюдження реклами (копії платіжних документів, договори, акти виконаних робіт та інше), копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, за адресою: АДРЕСА_4 та викликано на 25.04.2018 року о 10:00 год до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 25, для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

Доведено до відома Відповідача про те, що відповідно до ч. 6 та ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» та п. 2 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 693 від 26 травня 2004 року, за неподання або подання завідома недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених Законом повноважень, на рекламодавців (розповсюджувачів) реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до матеріалів справи вищезазначений запит вручено продавцю 05.04.2018 року ОСОБА_4 для вручення фізичній особі-підприємю ОСОБА_1 .

У відповідь на лист Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 04.04.2018 року № 05.1-09/3417 фізична особа - підприємець. ОСОБА_1 23.04.2018 року надала Позивачу наступні документи:

- акт (внутрішнього переміщення) № 2 від 02.04.2018 року;

- рахунок № 19 від 02.04.2018 року;

- накладна № 19 від 02.04.2018 року;

- свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 ;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 .

Протоколом засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 000037 від 25.04.2018 року, встановлено, що у зв`язку з недотриманням вимог законодавства про рекламу щодо змісту реклами, ненаданням договору, який підтверджує фактичне надання послуг, та відсутність платіжних документів, які підтверджують фактичну сплату послу за виготовлення реклами, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області прийшло до висновку, щодо неможливості встановлення вартості реклами, тому фізичній особі-підприємю ОСОБА_1 необхідно винести рішення про накладення штрафу у відповідності до ч. 7 ст 27 Закону України «Про рекламу».

Рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області № 000036 від 25.04.2018 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу вирішено, за недотримання вимог законодавства щодо змісту реклами у відповідності до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» накласти на фізичну особу-підприємя ОСОБА_1 штраф у розмірі 5083 грн 00 коп.

Зобов`язано фізичну особу-підприємя ОСОБА_1 сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету, рахунок 0002, одержувач Держбюджет м. Суми, код одержувача 37970593, банк одержувача ГУДК у Сумській області, МФО 837013, код платежу 21081100.

Судом встановлено, що рішення про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про рекламу від 25.04.2018 року № 000036 відповідачу направлялось, однак 30.06.2018 року на адресу Позивача повернувся конверт із відміткою поштового відділення зв`язку «За закінченням терміну зберігання».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України "Про рекламу" №270/96-ВР від 03.07.1996, який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України №270/96-ВР від 03.07.1996 року, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

10 вересня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" (далі - Постанова № 442), абз. 2 п. 1 якої передбачено утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері (п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015).

Відповідно до п. 2 вказаного Положення Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження (пп. 9 п. 4 Положення).

Вищезазначені повноваження знайшли своє відображення у Положенні про ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області, затверджене Наказом від 17.07.2017 року № 564 Держпродспоживслужби, відповідно до п. 1 якого воно є територіальним органом Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вищого рівня та їй підпорядковане.

Відповідно до положень статті 1 Закону № 270 реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 270 основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 27 Закону № 270 особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 11 Порядку за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду (пункт 12 Порядку).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 14 Порядку Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно з пунктом 16 Порядку справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (пункт 18 Порядку).

Обов`язок щодо повідомлення відповідача у письмовому порядку про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, позивачем дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи, за недотримання вимог законодавства щодо змісту реклами у відповідності до ч.7 ст 27 Закону України «Про рекламу» на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 5083 грн 00 коп.

Відповідачем не надано Головному управління Держпродспоживслужби в Сумській області договір, який підтверджує фактичне надання послуг та не надано платіжні документи, які підтверджують фактичну сплату послуг за виготовлення реклами. З розрахунку № 19 від 02.04.2018 року, який було надано відповідачем на вимогу від 04.04.2018 року №05.1-09/3417 зазначено товар: Листівки А4 у кількості 40 шт. за загальною сумою до сплати 140 грн 00 коп.

Суд зазначає, що даним розрахунком не підтверджується фактична сплата послуг за виготовлення реклами.

Також судом вставлено , що в порушення ч.5 ст. 8 Закону № 270/96-ВР відповідачем розміщено рекламу про знижку цін на продукцію, в якій не міститься інформації про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, що підтверджує фото рекламного засобу яке міститься в додатках до протоколу про порушення законодавства про рекламу № 000040 від 04.04.2018 року.

Згідно з вимогами пункту 20 Порядку сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону №270/96-ВР у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України "Про рекламу", на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ним здійснено оплату до державного бюджету штрафу на суму 5083,00 грн., також відсутні докази оскарження до судових органів вищевказаних рішень про застосування штрафних санкцій, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми несплаченого штрафу у розмірі 5083,00 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача - суб`єкта владних повноважень з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (, вул. Гамалія, 25, м. Суми, 40021) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення штрафних санкцій- задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державного бюджету України штрафні санкції у розмірі 5083 гривні 00 копійок (п`ять тисяч вісімдесят три гривні) на наступні реквізити: рахунок: 0002, одержувач Держбюджет м. Суми, код одержувача 37970593, банк одержувача ГУДК у Сумській області, МФО 837013, код платежу 21081100.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Горбалінський