Справа № 214/4039/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4039/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Печарник З.І.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кравець Миколи Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР №884973 від 29.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що оскаржувану постанову винесено інспектором з порушенням вимог ст.ст.9, 33, 245, 280 КУпАП без всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи.

Зазначив, що під час керування автомобілем 29.05.2019 року жодних порушень ПДР України він не допускав, докази, які б підтверджували дійсність порушення ним ПДР України були відсутні. Посилання на боді камеру АЕ00069 не є достатнім доказом вчинення правопорушення. Більш того в графі 8 «До постанови додається» не вказано зазначений відеозапис. Відтак, на його переконання, інспектор виніс постанову без законних на те підстав, діючи упереджено та суб`єктивно.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 з призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що 29.05.2019 року під час здійснення патрулювання було виявлено автомобіль марки Mіtsubishi Lanser, р/н НОМЕР_1 , водій якого проїхав регульоване перехрестя на забороняючи рух червоний сигнал світлофору на перехресті пр. Миру та вул. Балхаська в м. Кривому Розі, чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України. Він зупинив транспортний засіб з дотриманням вимог закону, відрекомендувався водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки, попросив пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 , виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, він перейшов до розгляду справи по суті. В ході розгляду справи позивач зазначив, що перехрестя проїхав начебто на дозволяючий рух сигнал світлофору, однак на відеозаписі з відео реєстратора під назвою «Факт правопорушення» чітко зафіксовано проїзд ним перехрестя на червоний сигнал світлофора. На переконання відповідача, винесена ним постанова є правомірною, обґрунтованою, а факт порушення ОСОБА_1 ПДР України - доведеним.

Відповідь на відзив у встановлений судом строк позивач не подав, заяв про надання додаткового строку не подавав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

29.05.2019 року поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Кравець М.О. винесено постанову серії АР №884973 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.11). Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 29.05.2019 року о 16 год. 15 хв. водій автомобіля марки Mіtsubishi Lanser, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , проїхав перехрестя пр. Миру та вул. Балхаська в м. Кривому Розі, здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України. Порушення зафіксовано на відео реєстратор.

У постанові зазначено, що факт правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ 00069.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП Кравець М.О. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № , час запису 16:20:50 год.). Клопотань під час розгляду справи не заявляв.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами КУпАП.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофору.

Згідно з п.п.8.1, 8.7 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до п.8.7.3 «е» ПДР України, червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вважаючи неправомірною постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, позивач посилався, що він проїжджав на зелений сигнал світлофору та не бачив, що він змінювався, рухаючись при цьому за автомобілем попереду нього. Вказані пояснення зафіксовано на відеозаписі з боді-камери на диску DVD-R (запис № , час запису 16.20 год.). Натомість такі доводи позивача суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами з його боку, в той час як правомірність своїх дій та дійсність факту допущеного ОСОБА_1 порушення п.8.7.3 «е» ПДР України під час проїзду перехрестя на заборонний рух червоний сигнал світлофору відповідач довів.

Так, оглядом наданого відповідачем відеозапису на диску DVD-R під назвою «Факт правопорушення» встановлено, що автомобіль марки Mіtsubishi Lanser, р/н НОМЕР_1 , рухався в районі перехрестя по пр. Миру та вул. Балхаська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. У момент проїзду перехрестя транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 знаходився в зоні оглядовості поліцейських, а відтак на записі чітко видно проїзд ним перехрестя саме на червоний сигнал світлофору без зупинки, зниження швидкості руху перед перехрестям, чим проявив неуважність на зміни в дорожній обстановці .

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам відеозапис як доказ досліджувався ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектор також надавав його для перегляду позивачеві на місці зупинки транспортного засобу, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Посилання позивача на неможливість врахування в якості доказу відеозапису суд не приймає до уваги, оскільки під час оформлення матеріалів відповідач попереджав про здійснення відео фіксації розгляду справи, а також надав відео доказ вчиненого позивачем правопорушення.

Таким чином, аналізом відеозапису та наданих відповідачем роздруківок з відеозапису, на яких чітко зафіксовано, що перехрестя водій ОСОБА_1 проїхав саме на червоний сигнал світлофору, увімкнення якого мав можливість своєчасно виявити та зреагувати відповідним чином. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про беззаперечність доведення факту допущення ним порушення п.8.7.3 «е» ПДР України.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях позивача інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та винесена по факту встановленого правопорушення, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кравець Миколи Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Повне рішення суду складено та підписано 25.07.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.