Справа № В/851/37/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 р.м. Харків
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2019 року, по справі № 820/2342/18

за позовом ОСОБА_1

до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2019 року від ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 по справі № 820/2342/18 за виключними обставинами в порядку ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування доводів вказаної заяви позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення „дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що в свою чергу було підставою для відмови позивачу у позові, оскільки останній виконував обов`язки військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби. Зазначене словосполучення визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України його рішення. З огляду на викладене, вказує про наявність підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами, визначених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач в надісланому до суду письмовому запереченні просив суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні заяви позивача про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 по справі № 820/2342/18 та залишити вказану постанову в силі. Зазначив, що відповідно до приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, можливий перегляд справ за виключними обставинами лише рішень, які підлягають у виконанню, між тим постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 по справі № 820/2342/18 є такою, що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 30 березня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові, в якому просив, з урахуванням уточнених вимог:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача, яке при нарахуванні та виплаті належних позивачу державних пенсій, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обмежує його конституційне право на отримання державного соціального забезпечення виключно останніми по часу прийняття нормативно-правовими актами, без врахування всіх наявних з моменту виконання позивачем робіт у зоні відчуження Чорнобильської катастрофи правовстановлюючих актів, що привело до отримання позивачем цих державних пенсій в неповному обсязі;

- зобов`язати відповідача провести з 01.10.2017 року перерахунок належної позивачу державної пенсії, виходячи з усіх нормативно-правових актів, на які він має конституційне право, в тому числі з Закону України від 01.07.1992 року № 2532-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України від 17.06.93 року № 3285-12 «Про внесення змін до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (з змінами внесеними постановою КМУ № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

- зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати належну позивачу державну пенсію в максимальному розмірі, який станом на сьогодення не може бути меншим ніж 18 615 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 06.06.1986 по 17.07.1986 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з копією посвідчення Серії НОМЕР_1 (категорії 1) позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. (а.с. 8)

Позивач із заявою щодо перерахунку пенсії, за нормами Закону України «Про звернення громадян», та виходячи з приписів Закону України від 01.07.1992 року № 2532 ХІІ «Про внесення змін та доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України від 17.06.1993 року № 3285-12 «Про внесення змін та доповнень до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210, - не звертався.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові, яке при нарахуванні та виплаті належних позивачу державних пенсій, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обмежує його конституційне право на отримання державного соціального забезпечення виключно останніми по часу прийняття нормативно-правовими актами, без врахування всіх наявних з моменту виконання позивачем робіт у зоні відчуження Чорнобильської катастрофи правовстановлюючих актів, що привело до отримання ним цих державних пенсій в неповному обсязі.

Зобов`язано Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Харкові провести з 01.10.2017 перерахунок належної позивачу державної пенсії, виходячи з усіх нормативно-правових актів, на які він має конституційне право, в тому числі з Закону України від 01.07.1992 № 2532-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України від 17.06.1993 № 3285-12 «Про внесення змін до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (з змінами внесеними постановою КМУ № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

У частині позовних вимог щодо зобов`язання Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові, нараховувати та виплачувати належну позивачу державну пенсію в максимальному розмірі, який станом на сьогодення не може бути меншим ніж 18615 грн. - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 апеляційну скаргу Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 по справі № 820/2342/18 скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 та прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 року по справі № 820/2342/18 - залишено без змін.

Відповідно до ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Колегія суддів зазначає, що стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення.

До виключних обставин частина п.1 ч.5 ст.361 КАС України відносить зокрема, встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційості) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Колегія суддів зазначає, що виходячи зі змісту норми п.1 ч.5 ст.361 КАС України, за підставами, передбаченими цією нормою, може бути переглянуте лише судове рішення, яке підлягає виконанню.

Однак, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018, якою відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову, виконанню не підлягала, оскільки не містила в резолютивній частині висновків суду зобов`язального характеру, що слугувало б підставою для звернення її до виконання.

При перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.6 ст.361 КАС України).

В обґрунтування наявності виключної обставини заявник посилається на рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України словосполучення "дійсної строкової", що міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ зі змінами.

Між тим, колегією суддів встановлено, що відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право на обчислення пенсії відповідно до ч. 3 статті 59 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.10.2006 р. № 231-V) та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210 можливе лише за умови обов`язкового подання особи заяви про це.

З огляду на те, що позивач не звертався із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до приписів пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210 та ч. 3 статті 59 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Таким чином, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 позивачу відмовлено в задоволені позову не через відсутність права на пенсійне забезпечення відповідно до приписів ч. 3 статті 59 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а через не дотримання позивачем процедури звернення за призначенням та перерахунком пенсії у відповідності до приписів пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210 та ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, у зв`язку із зазначеним, в даному випадку відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 виключною обставиною для перегляду постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018.

З огляду на вищевикладене, у спірних відносинах відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами та скасування постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 по справі № 820/2342/18.

Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч.4 ст. 229, ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 321, 325, 327-329, 331, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 року по справі № 820/2342/18 за позовом ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 року по справі № 820/2342/18 залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.

Повний текст ухвали виготовлений 26.07.2019 року.