Справа № 540/333/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/333/19
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенко О. В., Коваль М.П.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині порушення ст. 40 Конституції України, ч.4 ст.7 Закону України "Про звернення громадян", п. 20 Розділу III Інструкції "Про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України";

- зобов`язати відповідача розглянути звернення позивача від 23.01.2019 р..

В обґрунтування позову зазначалось, що 23.01.2019 року позивач подав до Генеральної прокуратури України звернення щодо бездіяльності службових осіб прокуратури Херсонської області. Листом Генеральної прокуратури України від 30.01.2019 року № 19/2-9383ВИХ-19, звернення ОСОБА_1 направлене до прокуратури Херсонської області. На думку позивача, відповідач не надав відповіді на звернення у визначений законом термін позивачу, а надіслав його до органу на який скаржився ОСОБА_1 , чим порушив ч.4 ст.7 Закону України «Про звернення громадян». На переконання позивача, останній просить визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України, що виразилася у ненаданні відповіді на звернення, а також зобов`язати відповідача надати відповідь на звернення, відповідно до вимог ст.40 Конституції України та Закону України «Про звернення громадян».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Генеральною прокуратурою України відповідно до вимог ст.7 ЗУ «Про звернення громадян», п.21 Розділу 3 Інструкції № 357 та п.1 Розліду 3 Інструкції № 343 правомірно спрямовано звернення ОСОБА_1 за належністю до прокуратури Херсонської області.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а тому позивач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відповідач своєю бездіяльністю порушив його конституційне право на звернення, оскільки відповідно до Закону України "Про звернення громадян" забороняється направляти звернення громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. Позивач також вказує, що Відомча Інструкція № 343, на яку посилається відповідач, не може мати пріоритет над Законом України "Про звернення громадян", а тому висновки суду про те, що спрямування цього звернення за залежністю до прокуратури Херсонської області відповідає вимогам ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", суперечать вказаному Закону.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що 23.01.2019 року позивачем надіслано на адресу Генеральної прокуратури України звернення щодо протизаконних дій службових осіб прокуратури Херсонської області, в якому ОСОБА_1 просив провести службову перевірку за фактом грубого порушення службовими особами прокуратури Херсонської області Закону України «Звернення громадян», Інструкції Про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України від 20.12.2017 р. № 357. Крім того, позивач просив повідомити про вжитті заходи відносно уповноважених службових осіб прокуратури Херсонської області, які не надали відповіді на звернення від 29.10.2018 р. та на повторне звернення від 10.12.2018 р., і своєю бездіяльністю грубо порушили конституційне право громадянина на звернення.

Листом від 30.01.2019 р. за № 19/2-9383ВИХ-19 Генеральна прокуратура України надіслала за належністю на адресу Прокуратури Херсонської області звернення ОСОБА_1 від 23.01.2019 р. для організації перевірки в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що повідомила позивача цим же листом.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Положеннями ч. 7 ст. 5 цього Закону встановлено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (ч.ч. 3 та 4 ст. 7 Закону № 393).

Відповідно до ч. ч. 1,3,4 ст.15 Закону № 393, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Законі викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частиною 1 ст. 16 Закону № 393 визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Абзацом 2 ч.3 ст.17 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури - керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

3) для керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

4) для керівника регіональної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Генеральної прокуратури України - Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, Законів України «Про звернення громадян», «Про статус народного депутата України», «Про статус депутатів місцевих рад» , «Про комітети Верховної Ради України», ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» та з метою забезпечення реалізації прав громадян на особисте звернення до органів прокуратури України наказом Генеральної прокуратури України від 20.12.2017 р. № 357 затверджено Інструкцію про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України (далі - Інструкція № 357).

Інструкцією визначено порядок розгляду звернень громадян, запитів і звернень народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, депутатів місцевих рад, строки їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у Генеральній прокуратурі України, у тому числі у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, регіональних, місцевих та військових прокуратурах (п. 1 ч. 1 Інструкції).

Згідно з ч. 10 розділу III Інструкції № 357 за результатами попереднього розгляду щодо кожного звернення і запиту, особами у межах повноважень приймається одне з рішень, у тому числі направлення за територіальністю та/або належністю.

Пунктом 21 розділу III Інструкції № 357 регламентовано, що звернення громадян, за результатами розгляду яких не приймалися рішення керівниками регіональних прокуратур і у яких не оскаржуються дії чи рішення працівників Генеральної прокуратури України, відповідальні підрозділи у термін не більше п`яти днів надсилають до регіональної прокуратури, якщо вирішення порушених у них питань належить до компетенції цієї прокуратури.

Наведені вище положення Інструкції кореспондуються з вимогами ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», за якими якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

За положеннями п. 1 розділу ІІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, затвердженої наказом Генерального прокурора України віл 06.12.2017 р. № 343, посадовими особами органів прокуратури, уповноваженими призначати службове розслідування, є Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, керівник регіональної прокуратури, військовий прокурор регіону або особи, які виконують їх обов`язки.

З матеріалів справи убачається, що у зверненні, адресованому Генеральній прокуратурі України від 23.01.2019 року, позивач не оскаржує дії чи рішення її працівників, натомість звернення стосується порушень, допущених службовими особами місцевої прокуратури Херсонської області щодо розгляду його звернення від 29.10.2018 р. та 10.12.2018 р..

Таким чином, з аналізу наведених вище приписів законодавства випливає, суд першої інстанції вірно зазначив, що порушене у зверненні питання стосовно проведення службової перевірки щодо порушень службовими особами прокуратури Херсонської області закону України «Про звернення громадян», Інструкції № 357, в силу п.1 Розділу 3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 06.12.2017 року № 343, віднесено до повноважень прокуратури Херсонської області.

Апеляційний суд відхиляє посилання позивача, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідь прокуратури Херсонської області від 28.02.2019 р. не відповідає ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», а також той факт, що рішення про відмову у задоволенні зверненні звернення прийнято та підписано не уповноваженою особо, оскільки зазначене рішення прокуратури області не є предметом спору у даній справі.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , є правильним.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Згідно ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.