Справа № 2а-5134/11/1370
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа №2а-5134/11/1370

касаційне провадження №К/9901/26023/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 (суддя Гулик А.Г.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 (головуючий суддя - Довгополов О.М., судді: Гудим Л.Я., Святецький В.В.) у справі № 2а-5134/11/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» до Державної податкової інспекції у м. Трускавці Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» в травні 2011 року звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Трускавці Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2011 № .

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 23.07.2013 адміністративний позов задовольнив повністю.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.01.2015 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2013 скасував та прийняв нову - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23.06.2015 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 скасував та залишив у силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2013.

Дрогобицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (правонаступник Державної податкової інспекції у м. Трускавці Львівської області) 23.07.2015 звернулась до суду із заявою про перегляд постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2013 за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлені обставини відповідач посилався на: постанову Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2014 у справі № 1-180/12, згідно з якою керівника та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Фаворит» ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 205, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України на підставі пункту «в» статті 1, статті 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 № 3680-VІ; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2011 у справі № 2а-7041/11/2670, відповідно до якої визнано недійними Статут та запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Фаворит»; вирок Подільського районного суду м. Києва від 07.03.2014 у справі № 2607/3761/12, згідно з яким ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених статтями 205, 212, 358 Кримінального кодексу України, а саме - повторного створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Фаворит» із метою отримання незаконного доходу.

Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.09.2015 заяву органу доходів і зборів залишив без задоволення.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.09.2016 ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 залишив без змін.

Дрогобицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2015, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 та прийняти нове рішення про задоволення заяви про перегляд постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2013 за нововиявленими обставинами та відмову в позові.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статей 86, 138, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій судами попередніх інстанцій).

Зокрема, зазначає, що судовими інстанціями не надано належної оцінки доводам контролюючого органу та не в повній мірі з`ясовано обставини справи.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій судами попередніх інстанцій) передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій судами попередніх інстанцій) підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З огляду на зазначену процесуальну норму закону як нововиявлені можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, нововиявлені обставини за своєю юридичною природою є фактичними даними, що спростовують факти, які покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час прийняття судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

За змістом частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій судами попередніх інстанцій) за наслідками провадження за нововиявленими обставинами суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Отже, за наслідками перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд міг задовольнити заяву про перегляд судового рішення або залишити її без задоволення. При цьому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами повинен був випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Залишаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в розглядуваному випадку без задоволення, судові інстанції виходили з того, що обставини, на які посилається відповідач як на нововиявлені, були відомі суду та іншим учасникам процесу під час розгляду цієї справи, оскільки, зокрема, копію постанови Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2014 у справі №1-180/12 та копію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2011 у справі № 2а-7041/11/2670 заявник додавав до заперечення на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття».

Проте, із вказаними доводами погодитись не можна, з огляду на те, що в даній ситуації нововиявленою обставиною, на яку по суті посилається Дрогобицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області, є не постанова Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2014 у справі № 1-180/12 сама собою, зокрема, а фіктивність контрагента позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Фаворит», встановлена зазначеним судовим актом, яка не була та не могла бути відома відповідачу та суду першої інстанції під час вирішення спору, позаяк не була закріплена належним процесуальним шляхом.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, постановлені у справі ухвали підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про наявність/відсутність правових підстав для перегляду постанови Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2013 за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 у справі № 2а-5134/11/1370 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк