Справа № 240/4965/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4965/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

16 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Білої Л.М. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника відповідача: Горкуші М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфереції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс ЕКО" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року ТОВ «Український Харчовий Альянс ЕКО» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.09.2018 №604-ДК/0741/Пр/03/01-18;

- стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Український Харчовий Альянс ЕКО» понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не погодилось з таким рішенням та подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки щодо дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності (земель запасу, резервного фонду), які не надані у власність, користування (оренду) на території Холосненської сільської ради Коростенського району. За результатами проведеної перевірки було складено акт від 21.09.2018 №604-ДК/1055/АП09/01/-18. У акту перевірки зафіксовано, що при її проведенні встановлено: використання земель 6,6 га на території Холосненської сільської ради ( за межами населеного пункту с. Холосне) Коростенського району для розміщення та обслуговування господарських будівель і споруд. Дана земельна ділянка огороджена парканом.

Згідно інформації відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вищевказана земельна ділянка є землями сільськогосподарського призначення, склад угідь - землі під господарськими будівлями і дворами, відноситься до земель державної власності. Нежитлові приміщення, які розташовані на земельній ділянці, належать ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (лист №88 від 13.09.2018 року ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО"). На земельну ділянку під нежитловими приміщеннями площею 0,55 га документи, що посвідчують право власності або користування (оренди) у ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" відсутні, що є порушенням ст. 125, 126 Земельного кодексу України. На момент перевірки рішення органу про передачу у власність або користування (оренду) на земельну ділянку, орієнтовною площею 6,05 га (прилегла територія до господарських будівель та споруд) у ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" відсутнє, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за користуванням та охороною земель" свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки державної власності, орієнтовною площею 6,05 га.

21.09.2018 відповідачем було винесено припис №604-ДК/0741/Пр/03/01-18 щодо усунення ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" в тридцятиденний термін порушення вимог земельного законодавства, яким вимагалось усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом оформлення речових прав на земельну ділянку або припинення факту самовільного зайняття земельної ділянки.

Не погоджуючись із вказаним приписом позивач звернувся до суду для його скасування.

При прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомості, що належать ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" на праві приватної власності, зокрема: нежитлове приміщення, зерносховище загальною площею 1171,2 кв.м.; нежитлове приміщення, картоплесховище загальною площею 1325,6 кв.м.; автотракторний парк загальною площею 1599,9 кв.м.; критий навіс для комбайнів із складом і майстернею загальною площею 1439,2 кв. м. Державна реєстрація речового права на вищевказані об`єкти проведена 01.08.2017.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з моменту набуття права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс ЕКО" на нерухоме майно до нього в силу статті 120 Земельного кодексу України перейшло право користування земельною ділянкою, на якій таке майно розміщено.

Також суд першої інстанції зазначив, що у оскаржуваному приписі вказано, що товариство з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс ЕКО" використовує землі 6,6 га на території Холосненської сільської ради (за межами населеного пункту с. Холосне) Коростенського району для розміщення та обслуговування господарських будівель і споруд. Дана земельна ділянка огороджена парканом. Проте на підтвердження своєї позиції відповідачем було надано лише акт перевірки та оскаржуваний припис. Втім, будь-яких доказів на підтвердження того, що земельна ділянка огороджена парканом та фактично використовується саме позивачем відповідачем у ході судового розгляду справи не надано, а отже, припис винесений на підставі припущень та не підтверджено належними та допустимими доказами, тому підлягає скасуванню як протиправний.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1, 2 ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до ст.187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно з ст.188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Як передбачено пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 за №15, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно інформації відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вищевказана земельна ділянка є землями сільськогосподарського призначення, склад угідь - землі під господарськими будівлями і дворами, відноситься до земель державної власності. Нежитлові приміщення, які розташовані на земельній ділянці, належать ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (лист №88 від 13.09.2018 року ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО"). На земельну ділянку під нежитловими приміщеннями площею 0,55 га документи, що посвідчують право власності або користування (оренди) у ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" відсутні, що є порушенням ст. 125, 126 Земельного кодексу України. На момент перевірки рішення органу про передачу у власність або користування (оренду) на земельну ділянку, орієнтовною площею 6,05 га (прилегла територія до господарських будівель та споруд) у ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" відсутнє, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за користуванням та охороною земель" свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки державної власності, орієнтовною площею 6,05 га.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що згідно матеріалів справи, на спірній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомості, що належать ТОВ "Український Харчовий Альянс ЕКО" на праві приватної власності, зокрема: нежитлове приміщення, зерносховище загальною площею 1171,2 кв.м.; нежитлове приміщення, картоплесховище загальною площею 1325,6 кв.м.; автотракторний парк загальною площею 1599,9 кв.м.; критий навіс для комбайнів із складом і майстернею загальною площею 1439,2 кв. м. Державна реєстрація речового права на вищевказані об`єкти проведена 01.08.2017.

Слід звернути увагу, що визначення поняття самовільне зайняття земельної ділянки міститься у ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" і відповідного до якого, самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до частини другої статті 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналіз положень статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. При цьому, при застосуванні статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з моменту набуття права власності ТОВ «Український Харчовий Альянс ЕКО» на нерухоме майно до нього в силу ст.120 Земельного кодексу України перейшло право користування земельною ділянкою, на якій таке майно розміщено.

Доводи апелянта про те, що перехід прав не відбувається автоматично, а оформлення земельної ділянки можливе лише за наявності правовстановлюючих документів, колегія суддів відхиляє, оскільки з виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право оформити земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов`язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

З матеріалів справи встановлено, що позивач вживав необхідних заходів для оформлення свого права землекористування, а тому відсутність у останнього переоформлених на його ім`я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може розцінюватися як правопорушення.

Крім того, доводи апелянта про те, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не розповсюджується на діяльність органів Держгеокадастру, колегія суддів вважає їх необгрунтованими враховуючи наступне.

Законом, який визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля є Закон України від 19.06.2003 року №963-IV "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (далі - Закон № 963).

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Порядок та підстави проведення таких перевірок Законом № 963-IV не визначено.

Поряд з цим, згідно підпунктом 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: веденням державного обліку і реєстрацією земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах

Разом з цим порядок та підстави проведення перевірок врегульовані Законом України №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно норм даного закону орган державного нагляду (контролю) здійснює контролюючі функції шляхом проведення планових та позапланових заходів.

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (частина 11 статті 4 Закону №877-V).

Виключний перелік підстав для здійснення позапланових заходів визначений у статті 6 Закону №877-V. При цьому в частині другій цієї статті вказано, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1728-VIII (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) до 31 грудня 2017 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) за рішенням суду.

Законом Украйни від 03 листопада 2016 року № 1726-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було внесено зміни, зокрема, до статті 7 Закону № 877-V.

На думку колегія суддів, такі зміни були направлені на гарантування дотримання прав суб`єктів господарювання, звуження підстав для проведення перевірки, усунення можливості зловживання правом на перевірку.

Так, за правилами статті 7 Закону № 877-V визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Зокрема, припис це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла таких висновків: аналізованими нормами зазначених вище нормативно-правових актів, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, позапланових, в тому числі й тих, що проводяться на підставі судового рішення. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З розпорядчими документами органів державного нагляду (контролю) суб`єкт господарювання має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог частини п`ятої статті 7 Закону № 877-V призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №813/3201/17, від 10 січня 2019 року у справі №823/922/17.

Таким чином, на час проведення ГУ Держгеокадастру у Житомирській області перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої було встановлено порушення вимог земельного законодавства ТОВ «Український Харчовий Альянс ЕКО», законодавцем не було розроблено та затверджено окрему процедуру та новий порядок здійснення господарювання вимог земельного законодавства. На даний час вказані питання врегульовані виключно нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

А тому, при здійсненні державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, зокрема за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, відповідач повинен був дотримуватися вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний припис від 21.09.2018 №604-ДК/0741/Пр/03/01-18 винесено без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак, є протиправним та правильно скасовано судом першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 липня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Біла Л.М. Драчук Т. О.