Справа № 1940/1774/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5232/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л. Я., Святецького В. В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.,

представника позивача Апостол О. С.,

представника відповідача Олексюка Р. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Емімакс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Мартиць О. І.,

час ухвалення рішення: 12:12:57,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення: 19.11.2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Емімакс" (далі ТзОВ "Емімакс") звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило визнати протиправним рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15 грудня 2017 року № 427325/40965892, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 31 жовтня 2017 року № 0008069 та скасувати його; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну ТзОВ "Емімакс" від 31 жовтня 2017 року № 8069 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що рішення, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної, є протиправним та підлягає скасуванню, а податкова накладна підлягає реєстрації з огляду на відсутність у контролюючого органу визначених законом підстав для відмови у її реєстрації.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючим органом вказано на відповідність податкової накладної критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі чого і було зупинено її реєстрацію. Крім того, зазначає, що на вимогу контролюючого органу позивачем не надано всіх необхідних документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій за вказаною податковою накладною, що свідчить про правомірність рішення про відмову в її реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ "Емімакс" зареєстроване як юридична особа, є платником податку на додану вартість, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з реєстру платників податку на додану вартість.

Між ТзОВ "Емімакс" та ТзОВ "Торговий дім "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" укладено дистриб`юторський договір №Д-2 В, відповідно до умов якого позивач є уповноваженим дистриб`ютором на території м. Тернополя та Тернопільської області, м. Рівне та Рівненської області, м. Луцьк та Волинської області.

На виконання умов вказаного договору, позивач надав послуги ТзОВ "Торговий дім "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" відповідно до Додатку № 1 від 10 січня 2017 року на суму 36413,700 грн., в тому числі ПДВ 6068,95 грн, про що заявником надано відомість нарахування послуг від 31 жовтня 2017 року, складено Акт наданих послуг по реалізації від 31 жовтня 2017 року та Акт здачі-прийняття робіт від 31 жовтня 2017 року № ЕМ-0000081.

31 жовтня 2017 року ТзОВ "Емімакс" надіслало для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних податкову накладну від 31 жовтня 2017 року № 8069 на суму 36413,70 грн, в тому числі податок на додану вартість 6068,95 грн.

14 листопада 2017 року за допомогою програми електронного документообігу "М.Е.Doc" ТзОВ "Емімакс" отримано квитанцію № з повідомленням про зупинення реєстрації вищезазначеної податкової накладної відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567. Також в квитанції зазначено, що за результатами опрацювання СМОКР було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 73.20. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК".

На виконання рекомендацій податкової служби, позивачем 10 грудня 2017 року надано пояснення та копії документів в електронному вигляді за допомогою електронного документообігу "М.Е.Doc", що підтверджували товарність операції.

15 грудня 2017 року позивач за допомогою електронного сервісу "Електронний кабінет платника" отримав Рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 427325/40965892 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 8069 на суму 36413,70 грн., в тому числі податок на додану вартість 6068,95 грн з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій за податковою накладною, в реєстрації якої відмовлено. При цьому, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чітко не вказано на підставі якого саме критерію оцінки ступеня ризиків було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної та не зазначено, які саме копії документів (за вичерпним переліком) пропонувалося надати позивачу, які б були достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено критерії для проведення моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту 1 Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Згідно з пунктом 2 Переліку документів письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" від 29 березня 2017 року №190 (далі Постанова № 190) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що законодавцем надано контролюючому органу повноваження здійснювати перевірку та встановлювати відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, за наслідками чого зупиняти реєстрацію таких податкових накладних із зазначенням відомостей та переліку документів, необхідних для прийняття рішення про їх реєстрацію.

Як підтверджується матеріалами справи, направлена ТзОВ "Емімакс" для реєстрації податкова накладна від 31 жовтня 2017 року № 8069 була доставлена до ДФС України, однак її реєстрація була зупинена на підставі підпункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України з такої підстави: податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567. Виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 73.20. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необгрунтованість зупинення реєстрації вищевказаної податкової накладної як передумови прийняття оскаржуваного рішення Комісії про відмову у її реєстрації, оскільки у квитанції про її зупинення відповідачем не вказано ні конкретного критерію (відповідного підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки) оцінки ступеня ризику, ні конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

При цьому, 10 грудня 2017 року ТзОВ "Емімакс" надіслало пояснення та копії документів в електронному вигляді, що підтверджували товарність операції за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, а саме, опис співпраці за Договором № Д-2В, дистриб`юторський договір з TзOB "Хорольський ЗДПХ" № Д-2_В (разом з Додатками), акт наданих послуг від 31 жовтня 2017 року, акт здачі-прийняття робіт від 31 жовтня 2017 року № ЕМ-0000081, видаткові накладні, платіжні доручення, договори оренди легкових автомобілів.

Разом з тим, Комісія Державної фіскальної служби України у рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної обмежилась лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, яких саме первинних та платіжних документів недостатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних з огляду на специфіку господарських операцій, які відображались у податковій накладній.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, прийнятий суб`єктом владних повноважень акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, повинен бути обґрунтованим та вмотивованим, що передбачає наведення в даному випадку податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Незазначення такого призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до підстави зупинення реєстрації податкової накладної.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

З огляду на недотримання контролюючим органом вимог законодавства щодо реєстрації податкової накладної, а також наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та TзOB "Хорольський ЗДПХ", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у Комісії Державної фіскальної служби України правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 1940/1774/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Емімакс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 26.07.2019 р.