Справа № 480/1798/19
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р. Справа № 480/1798/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діски А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Рудік А. А .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1798/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області) про зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.12.2018 року №18-10075/16-18-СГ йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області. Після виготовлення та погодження проекту землеустрою, позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження даного проекту землеустрою. Проте листом від 15.04.2019 року № К-5061-2461/21-19 відповідач відмовив у затвердженні проекту, вказавши, що була встановлена розбіжність щодо місця розташування земельної ділянки. Однак така підстава не передбачена законодавством, тому позивач вважає таку відмову незаконною та прийнятою з порушенням вимог Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи у судовому засіданні.

Відповідачем подано до суду відзив, в якому зазначено, що листом від 15.04.2019 року №К-5061-2461/21-19 позивача повідомлено, що при розгляді проекту землеустрою була встановлена розбіжність щодо місця розташування земельної ділянки. Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.12.2018 року №18-10075/16-18-СГ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки у власність, бажана земельна ділянка має інше місце розташування (а.с. 20-23).

04.07.2019 року представником позивача надано письмові пояснення, в яких зазначено, що 26.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим, 02.07.2018 року на цю ж земельну ділянку із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою звернувся інший громадянин.

Листом від 26.07.2018 року № Б-8304-3641/21-18 відповідач відмовив ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки від Битицької сільської ради Сумського району не надходило відповіді щодо погодження або не погодження відведення земельної ділянки. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 року у справі №1840/3295/18 вказану відмову було визнано протиправною і скасовано та зобов`язано відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 . На підставі цього судового рішення, наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.12.2018 року №18-10075/16-18-СГ ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою.

При розробленні проекту землеустрою з`ясувалось, що на дану земельну ділянку вже оформлено право власності за тим громадянином, який звертався із заявою 02.07.2018 року, тобто після звернення ОСОБА_2 26.06.2018 року. У зв`язку із наведеним при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , ця земельна ділянка змістилась. Проте, таке зміщення відповідає наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.12.2018 року №18-10075/16-18-СГ, яким позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.35-36).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 26).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.12.2018 року №18-10075/16-18-СГ ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого сільського господарства (а.с. 27).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.59-94).

Відповідно до висновку від 27.02.2019 року № 2506/82-19 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області без зауважень (а.с.92).

У подальшому позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 28.03.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 28).

Листом від 15.04.2019 року № К-5061-2461/21-19 ГУ Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача, що при розгляді наданого проекту землеустрою була встановлена розбіжність щодо місця розташування земельної ділянки. Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області за №18-10075/16-18-СГ від 18.12.2018 року, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, бажана земельна ділянка має інше місце розташування. Крім того в даному листі зазначено, що для вирішення питання по суті, позивачу необхідно звернутись до виконавця робіт із землеустрою для доопрацювання згаданого проекту землеустрою (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з положеннями ч. 9-10 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а у разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу зазначених норм суд зазначає, що процес отримання земельної ділянки у власність передбачає декілька етапів, а саме:

1) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

2) розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

3) затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З матеріалів справи суд вбачає, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.12.2018 року №18-10075/16-18-СГ ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки відповідно до поданої заяви. Після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, позивачем було подано проект землеустрою до ГУ Держгеокадастру у Сумській області для затвердження. Проте, листом від 15.04.2019 року №К-5061-2461/21-19 ГУ Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача, що в проекті землеустрою, наданого позивачем, було встановлено розбіжність місця розташування бажаної земельної ділянки.

Так, при порівнянні викопіювання з кадастрового плану умовно визначеної земельної ділянки, яке було подано позивачем до ГУ Держгеокадастру у Сумській області разом із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та викопіювання з кадастрової карти (плану), яке міститься в проекті землеустрою, судом встановлено розбіжність між конфігурацією та місцем знаходження земельної ділянки, яку бажав отримати позивач (а.с. 10 (зворотній бік), 11, 51). Дані розбіжності також судом встановлено в графічних матеріалах та в матеріалах перенесення меж земельної ділянки в натурі, які містяться в наданому позивачем проекті землеустрою (а.с. 59-94). Тобто фактично проект землеустрою було розроблено на земельну ділянку, на яку відповідач не надавав дозволу на розроблення проекту землеустрою позивачу.

Суд вважає помилковим твердження представника позивача про те, що зміщення земельної ділянки відповідає наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.12.2018 року №18-10075/16-18-СГ, яким позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області, оскільки вказаним наказом дозвіл було надано на розроблення проекту землеустрою на іншу земельну ділянку.

Суд зазначає, що дійсно, відповідно до висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №2506/82-19 від 27.02.2019 року Головним Управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області було погоджено проект землеустрою, розроблений ФОП ОСОБА_3 , проте на іншу земельну ділянку, а не на ту, проект на яку мало бути розроблено відповідно до наказу №18-10075/16-18-СГ від 18.12.2018 року.

Отже позивачем не було дотримано всіх вимог ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, яка зазначена в наданому ОСОБА_2 проекті, позивач не отримував.

А відтак суд зазначає, що у відповідача були відсутні підстави для затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області, оскільки проект землеустрою було розроблено на земельну ділянку, на яку відповідач не надавав дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Крім того, допитана у судовому засіданні у якості свідка кадастровий реєстратор ОСОБА_4 , яка здійснила реєстрацію спірної земельної ділянки зазначила, що нею помилково було здійснено дану реєстрацію. Під час перевірки поданих для реєстрації документів, розбіжностей у документації вона не побачила, хоча перевірка поданих на реєстрацію документів є її обов`язком. Якби вона побачила, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою було надано на одну земельну ділянку, а проект розроблено на іншу, то відмовила би у реєстрації. У зв`язку з службовим розслідуванням щодо цього факту на неї було накладено дисциплінарне стягнення за вказане порушення. На даний час у державного реєстратора відсутня можливість скасувати таку реєстрацію, оскільки земельна ділянка вже сформована, їй присвоєно кадастровий номер і відомості щодо неї внесено до Державного земельного кадастру.

За таких обставин, реєстрація земельної ділянки, на яку було розроблено проект землеустрою позивачем не спростовує висновків суду про відсутність підстав у відповідача для затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність земельної ділянки.

Щодо посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду, а саме на постанови від 30.08.2018 року по справі №817/586/17, від 31.01.2019 року по справі №815/2488/17, а також Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.10.2018 року по справі №820/4149/17, суд зазначає, що висновки, наведені у вказаних рішеннях не стосуються спірних правовідносин, є різними по своїй суті, а не подібними, оскільки спірні правовідносини виникли з різних підстав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) про зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.07.2019 року.

Суддя А.Б. Діска