Справа № 560/665/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/665/19

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

23 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П.

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: Дмитрієва Станіслава Олександровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року (ухвалена в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" до Управління Держпраці у Хмельницькій області, про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування постанови.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 22/58 від 12.2.2018 року на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 560/665/19.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі та вжити заходи забезпечення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300,304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Управління Держпраці у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про забезпечення позову не доведено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що унеможливило б захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Крім того, до заяви не додано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заяви про вжиття заходів забезпечення позову та виходить з наступного.

Відповідно до ч.1-2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Такі підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 16 жовтня 2018 року по справі №826/5629/18 співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд повинен, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає про те, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно, на яке може бути звернення стягнення, оскільки на підставі оскаржуваної постанови Ярмолинецьким районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59058141 від 08.05.2019 року, постанову ВП №59058141 від 08.05.2019 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" виконавчого збору у розмірі 388089,00 грн., що є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення та постанову ВП №59058141 від 08.05.2019 року про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та все нерухоме майно ТОВ "Ярмолинецький консервний завод" у межах суми звернення стягнення на суму 4268979 грн.

Тобто, на переконання позивача існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод".

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Із наведених норм вказаної статті, Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий збір справляється за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, а оскільки відповідно до п.5 ч. 1ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено і зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа - стягнення виконавчого збору з позивача згідно постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 388089,00 грн. також підлягає зупиненню.

Колегія суддів зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - не обмеження суб`єктивних прав та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст.34 Закону України " Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.35 вищевказаного закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадку, передбаченому п.2 ч.1 ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження" до розгляду питання по суті.

Враховуючи з`ясовані обставини, колегія суддів вважає, що в даному випадку існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки ймовірні наслідки дії оскаржуваних рішень можуть призвести до ускладнення виконання рішення суду у випадку вирішення спору на користь позивача та відновлення його права.

Враховуючи обставини спору та доводи позивача у справі колегія суддів встановила, що застосування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення є таким, що не суперечить вимогам та меті, визначеним статтями 150, 151 КАС України. Вжиття таких заходів є співмірним заявленим позовним вимогам та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

З урахуванням співвідношення наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати у випадку дії на час розгляду справи оскаржуваних рішень, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 22/58 від 12.2.2018 року на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 560/665/19.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання про забезпечення позову суд першої інстанції не дослідив усі обставини заяви та не врахував ймовірні наслідки його реалізації в контексті спірних правовідносин та заявлених позовних вимог, що суперечить ст.242 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" задовольнити повністю.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" до Управління Держпраці у Хмельницькій області, про визнання протиправним та скасування постанови скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 22/58 від 12.02.2019 року, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 22/58 від 12.2.2018 року на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ярмолинецький консервний завод" до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 560/665/19.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 липня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.