Справа № 420/386/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/386/19

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Місце та час укладення судового рішення « 12:25», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 01.04.2019 р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Синіговець А.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Усової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації (надалі - Департамент) про визнання протиправним та скасування наказу від 02.01.2019р. №129-ОД «Про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 », яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, в зв`язку з залишенням ним робочого місця 02.01.2019р. без повідомлення безпосереднього керівника.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що був відсутній на робочому місці 02.01.2019р. з поважних причин, а саме з причин хвороби, що підтверджується листком непрацездатності, тому застосування до нього дисциплінарного стягнення є протиправним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції, при вирішенні справи, вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації №31-ос від 27.06.2018р., за заявою ОСОБА_1 від 27.06.2018р., переведено позивача з посади начальника відділу оцінки впливу на довкілля, земельних ресурсів, біоресурсів та заповідної справи управління охорони та раціонального використання природних ресурсів Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації на посаду заступника директора Департаменту - начальника управління природоохоронних програм, бухгалтерського обліку, фінансової звітності та організаційного забезпечення Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, як такого, що пройшов за конкурсом, з 02.07.2018р./а.с.13-14/

Наказом виконуючого обов`язки директора Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації №129-ОД від 02.01.2019р., відповідно до п.6 ст.65, п.п.1 ст.66 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з недотриманням розділу 4 Правил внутрішнього службового розпорядку державних службовців Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, а саме без повідомлення безпосереднього керівника про залишення робочого місця (акт про відсутність на робочому місці від 02.01.2019р.), до заступника директора Департаменту - начальника управління природоохоронних програм, бухгалтерського обліку, фінансової звітності та організаційного забезпечення Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. /а.с.15/

Не погоджуючись з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу».

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до положень ст.8, ч.1 ст.36, ч.1 ст.62 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України, тощо.

Особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця, в якій присягає, в тому числі, дотримуватися Конституції та законів України, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки.

Державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені ст. 8 цього Закону, а також: не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Згідно з ст.61 Закону України «Про державну службу» службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.64, ч.1,2 ст.65 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 ст.65 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Згідно з ч.2 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Типові правила внутрішнього службового розпорядку затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03.03.2016 № 50 (далі - Типові правила).

Пунктом 3 розділу І Типових правил визначено, що правила внутрішнього службового розпорядку в державному органі затверджуються загальними зборами (конференцією) державних службовців державного органу за поданням керівника державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) і виборного органу первинної профспілкової організації (за наявності) на основі цих Типових правил.

Правила внутрішнього службового розпорядку державних службовців Департаменту затверджені протоколом №1 від 13.11.2017р. загальних зборів державних службовців Департаменту.

Відповідно до пп.1,2,3 розділу IV Типових правил (пп.4.1.,4.2.,4.3. роз.4 Правил внутрішнього службового розпорядку державних службовців Департаменту) державний службовець повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом. У разі недотримання державним службовцем вимог пункту 1 цього розділу складається акт про відсутність державного службовця на робочому місці. У разі ненадання державним службовцем доказів поважності причини своєї відсутності на роботі він повинен подати письмові пояснення на ім`я керівника державної служби щодо причин своєї відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 02.01.2019р. по 11.01.2019р., що підтверджується листком непрацездатності серія АДЖ №330933 від 02.01.2019 р. /а.с.16/

Згідно з п.3 Типових правил внутрішнього службового розпорядку, 14.01.2019р. ОСОБА_1 пред`явив до Департаменту листок непрацездатності серія АДЖ №330933 від 02.01.2019р., що підтверджує заповнений зворотній бік листка завідувачем сектору з питань персоналу Жученко О.Ф. /а.с.16/

Крім того, відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про Державну службу» дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Отже, законодавством про державну службу передбачено знаходження державного службовця на службі під час притягнення дисциплінарної відповідальності, а також регламентовано обов`язок суб`єкта призначення отримати письмові пояснення державного службовця стосовно вчиненого ним дисциплінарного проступку, чого не було дотримано Департаментом при винесені наказу № 129-ОД від 02.01.2019р., а тому він є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не бере до уваги акт про відмову від надання письмових пояснень від 02.01.2019 р., оскільки згідно листка непрацездатності серія АДЖ № 330933 від 02.01.2019 р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному у день складення вищезазначеного акту, не перебував на службі, а тому не міг відмовитись від надання письмових пояснень.

Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо протиправності спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про помилковий розподіл судом першої інстанції при вирішенні справи судових витрат.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п.2 ч.3 ст.6 Закону «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, тобто ОСОБА_1 необхідно було сплатити до суду першої інстанції судовий збір у розмірі 768,40грн, однак згідно платіжного доручення №46846 від 22.01.2019р. ним сплачено 1536,80грн. /а.с.12/

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Приписи ч.5 ст.7 вказаного Закону визначають, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Отже колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав повернення ОСОБА_1 надмірно сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме у розмірі 768,40грн., та стягненню з Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації на користь позивача 768,40грн., замість 1536,80грн.

На підставі викладеного, в порядку ст.317 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року скасувати в частині розподілу судових витрат.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації (, адреса: 65107, м.Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім)грн. 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений згідно платіжного доручення №46846 від 22 січня 2019 року судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім)грн. 40 копійок. Виконання постанови доручити Управлінню Державної казначейської служби України у м.Одесі.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2019р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26.07.2019р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.