Справа № 346/1455/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7270/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Михальської М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2019 року у справі №346/1455/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП Турлай Марії Миколаївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

суддя в 1-й інстанції - Веселов В. М.,

час ухвалення рішення - 19.06.2019 року, 11:16 год.,

місце ухвалення рішення - м. Коломия,

дата складання повного тексту рішення - 19.06.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області Турлай М. М., в якому просив визнати протиправними дії службової особи капрала поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП Турлай М. М., скасувати постанову серії ДП18 №033287 від 23 березня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по цій справі.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2019 року позов задоволено. Визнано дії службової особи капрала поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП Турлай М. М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними. Скасовано постанову серії ДП18 №033287 від 12 березня 2019 року, винесену капралом поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП Турлай М. М. за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн., а провадження по цій справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані незаконними, оскільки КУпАП чітко регламентовані дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень, та, як результат, складання постанови у разі їх виявлення. Звертає увагу, що у разі оскарження дій інспектора, позивач зобов`язаний сплачувати судовий збір, а тому суд першої інстанції, розглянувши позовну вимогу в частині визнання дій протиправними без сплати судового збору, вийшов за межі своїх повноважень. Крім того, зазначає, що у матеріалах справи містяться фотознімки з приладу TruСАМ, на яких зафіксований факт правопорушення, а саме: рух транспортного засобу позивача у населеному пункті зі швидкість 74 км/год та позивач був ознайомлений із відеофіксацією факту правопорушення, зафіксованого за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruСАМ, а тому оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням норм чинного законодавства. Також, зауважує, що інспектором патрульної поліції при складенні оскаржуваної постанови було здійснено механічну описку, внаслідок якої замість дати 23 березня 2019 року зазначено дату 12 березня 2019 року, однак інспектор патрульної поліції рапортом від 23 березня 2019 року доповів начальнику про механічну помилку, допущену в цій постанові, а тому датою вчинення правопорушення та датою складання постанови про накладення адміністративного правопорушення зазначено 23 березня 2019 року, що підтверджується інтегрованою інформаційно-пошуковою системою МВС. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач - ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів про перевищення швидкості його транспортним засобом, оскільки докази про наведення оптичного прицілу на його автомобілі відсутні. Крім того, вважає, що бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не відповідає формі бланку, який затверджений Додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, апелянт просить розглядати справу у його відсутності, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ДП18 №033287 від 12 березня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 12 березня 2019 року, керуючи транспортним засобом «Nissan Kubistar», номерний знак НОМЕР_1 в с. Лісна Слобідка, Коломийського району, рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення адміністративного правопорушення відбулося 23 березня 2019 року, однак інспектором патрульної поліції при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності датою вчинення адміністративного правопорушення вказано 12 березня 2019 року, та не доведено факт вчинення цього правопорушення належними доказами, чим порушено норми процесуального права, а тому дії інспектора є незаконними, постанова серії ДП18 №033287 від 12 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2 та ч.4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що постанова складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавства у сфері правил дорожнього руху.

Щодо суті самого порушення позивачем Правил дорожнього руху, колегія суддів виходить з такого.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 12 березня 2019 року, керуючи транспортним засобом «Nissan Kubistar», номерний знак НОМЕР_1 в с. Лісна Слобідка, Коломийського району, рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.12.4 в ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У матеріалах справи міститься рапорт поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП капрала поліції Турлай М. М., фотокопії транспортного засобу із зафіксованим порушенням ПДР з приладу TruCAM (а.с.26, 27) та витяг з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС, що підтверджує вчинення адміністративного правопорушення не 12 березня 2019 року, а 23 березня 2019 року.

Колегією суддів оглянуто та досліджено фотокопії транспортного засобу із зафіксованим порушенням ПДР з приладу TruCAM (а.с. 26, 27), однак з цих фотокопій не вбачається можливим визначити чи це дійсно транспортний засіб позивача, оскільки номер транспортного засобу на фотокопіях не зафіксований, відповідно неможливо здійснити ідентифікацію транспортного засобу, як такого, що належить позивачу, а тому колегія судді не може вважати вищезазначені документи належними доказами вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Крім того, долучений апелянтом DVD - диск з відеозаписом зафіксованого порушення ПДР з приладу TruCAM оглянути та дослідити неможливо, оскільки DVD - диск з відеозаписом пошкоджений і відеозапис не відтворюється, а тому такий не може прийматися колегією суддів до уваги.

Щодо доводів апелянта про те, що зазначення інспектором патрульної поліції у постанові по справі про адміністративне правопорушення дати «12 березня 2019 року» необхідно вважати механічною помилкою, то такі не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки у описовій частині вищезазначеної постанови також зазначено дату «12 березня 2019 року», а у долучених відповідачем доказах з вказівкою на 23 березня 2019 року неможливо ідентифікувати транспортний засіб, як такий, що належить позивачу, тому такі колегією суддів відхиляються.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений і таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інспектором патрульної поліції при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності порушено норми процесуального права, а тому постанова серії ДП18 №033287 від 12 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. підлягає скасування, а провадження у справі - закриттю.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний, тому рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій службової особи капрала поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП Турлай М. М. підлягає скасуванню, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаній обставині, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині.

Колегія суддів також звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання дій службової особи капрала поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП Турлай М. М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, прийняте з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення в цій частині; в решті рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, повно встановлено обставини справи, і відповідно до ст.316 КАС України рішення про задоволення позову в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 272, 286, 315, 316, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2019 року у справі №346/1455/19 в частині визнання дій службової особи капрала поліції взводу №1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП Турлай Марії Миколаївни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати, та прийняти постанову, якою у задоволенні позову в цій частині відмовити.

У решті рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2019 року у справі №346/1455/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець