Справа № 707/1012/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 707/1012/19 Суддя (судді) першої інстанції: Морозов В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про накладання адміністративного стягнення за порушення митних правил України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №6579/20500/18 від 21.11.2018 року.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил від 21.11.2018 року (6579/20500/18) визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Постановою від 05.02.2019 року ВП №58267086 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №6579/20500/18 від 21.11.2018 року щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави в сумі 8500 грн.

ОСОБА_1 18.02.2019 року подано декларацію форми МД-2 на транспортний засіб Lexus RX330, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та сплачено всі необхідні платежі на підставі чого 01.03.2019 року ним отримано свідоцтво з метою його розмитнення про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

22.02.2019 року позивачем подано скаргу на постанову про порушення митних правил №6579/20500/18 від 21.11.2018 року до ДФС України у зв`язку з якою, перевіривши законність та обґрунтованість постанови Волинської митниці ДФС від 21.11.2018 року, Державною фіскальною службою України винесено постанову від 10.04.2019 року якою скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Волинської митниці ДФС від 21.11.2018 року у справі про порушення митних правил №6579/20500/18 - без змін.

Позивач вважаючи протиправною постанову Волинської митниці ДФС від 21.11.2018 року №6579/20500/18 звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Положеннями ч. 1 ст. 91 МК України визначено, що переміщення товару у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 2 ст. 91 МК України митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від одного пункту, розташованого на митній території України, до іншого пункту, розташованого на митній території України, у тому числі якщо частина цього переміщення проходить за межами митної території України.

Згідно зі ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Відповідно до ч.3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

25 листопада 2018 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" № 2612-VIII від 08.11.2018, яким були внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13 Закону № 2612-VIII вносив зміни до розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 9-2 та 9-3 такого змісту: "Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 9-3 встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Як вбачається з матеріалів справи 28.06.2018 року ОСОБА_1 було ввезено для особистого користування транспортний засіб Lexus RX330, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 через митний пост «Яготин» Волинської митниці ДФС в митному режимі "транзит", який у зазначений термін з території України не вивезений. Позивача було визнано винним та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу Lexus RX330, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України 28.06.2018 року, більше ніж на десть діб, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС згідно постанови Державної фіскальної служби України від 21 листопада 2018 року.

Водночас, позивачем зазначена постанова була отримана 21.02.2019 року, а 22.02.2019 року ним було подано скаргу на постанову про порушення митних правил №6579/20500/18 від 21.11.2019 року до ДФС Ураїни. За результатами розгляду скарги позивача, 10 квітня 2019 року ДФС України винесено постанову, якою постанову Волинської митниці ДФС від 21.11.2018 року відносно ОСОБА_1 залишено без змін, а скаргу останнього без задоволення. Таким чином оскаржувана постанова набрала чинності 10 квітня 2019 року.

18.02.2019 року ОСОБА_1 було подано декларацію форми МД-2 та зазначено код згідно з УКТ ЗЕД ввезеного автомобіля як 8703, що вказує на нього як на транспортний засіб особистого користування та сплачено всі необхідні платежі для його розмитнення. Беручи до уваги, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем 21 листопада 2018 року та набрало законної сили 10 квітня 2019 року, тобто після вчинення позивачем передбачених законодавством дій, які звільняють останнього від відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України.

За наведеного, як вірно було зазначено судом першої інстанції, в межах спірних правовідносин підлягають застосуванні норми Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" № 2612-VIII від 08.11.2018, яким були внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13 Закону № 2612-VIII вносив зміни до розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 9-2 та 9-3, та при цьому виключають наявність події адміністративного правопорушення, оскільки починаючи з 18 лютого 2019 року позивачем вчинялися дії, спрямовані на розмитнення ввезеного ним автомобіля, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів" та Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", що набрали чинності 25.11.2018.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, у зв`язку з чим, постанова у справі про порушення митних правил №6579/20500/18 від 21.11.2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та притягнення його адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку