Справа № 759/4610/15-а
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/4610/15-а Суддя (судді) першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 17 травня 2019 року за заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 759/4610/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення у Святошинському р-ні міста Києва про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною відмову Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації у призначенні йому у 2014 році щорічної допомоги на оздоровлення як особі евакуйованої із зони відчуження у 1986 році в розмірі 3 мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати зробити такий перерахунок за 2014 рік; зобов`язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити йому перераховану щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 3 мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року позов задоволено.

У лютому 2019 року ОСОБА_2 ., яка представляє інтереси ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції заяву про зміну способу та порядку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року по справі № 759/4610/15-а шляхом стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення виконавчий орган Київської державної адміністрації (код 22886300) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) виплату нарахованого боргу за рішенням суду у розмірі 3 579,00грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 17 травня 2019 року у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено існування істотних обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання постанови суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 17 травня 2019 року. На думку апелянта, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до розміру встановленого ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік; зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення виконавчий орган Київської державної адміністрації на підставі нарахування проведеного Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації провести виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до розміру встановленого ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014рік.

На виконанні у відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 52169953 по виконанню виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва від 05.09.2016р. по справі № 759/4610/15-а про зобов`язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення виконавчий орган Київської державної адміністрації на підставі нарахування проведеного Управлінням праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації провести виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до розміру встановленого ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014рік.

Листом Департаменту від 12.07.2016 року № 051-11237-002-2 повідомлено, що Закон України «Про Державний бюджет на 2016 рік» видатки на виконання судових рішень за бюджетною програмою «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Міністерству соціальної політики України, як головного розпорядника бюджетних коштів, не передбачені.

Листом від 21.01.2019 року № 09/99-011 Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення виконавчий орган Київської державної адміністрації повідомляє, що з метою виконання постанови суду Центром проведено нарахування щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2014 року відповідно до статті 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 3 579,00 грн. та 08.07.2016 року направлено лист до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради щодо проведення фінансування для виплати за рішенням суду.

В даному випадку доводи апелянта про існування істотних обставин, які роблять неможливим виконання постанови суду, колегією суддів оцінюються критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність фінансування, виплата вказаної щорічної допомоги на оздоровлення буде здійснена після надходження коштів до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення виконавчий орган Київської державної адміністрації.

Таким чином, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №266/935/17.

Крім того, судом першої інстанції вірно наголошено, що, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. При цьому, для відновлення порушеного права ОСОБА_1 судом ухвалено постанову, якою зобов`язано відповідача провести виплату щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до розміру встановленого ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014рік, що відповідало заявленим позовним вимогам та принципу диспозитивності.

Таким чином, зміна способу виконання постанови із зобов`язання виплатити щорічну допомогу на оздоровлення на стягнення суми цієї виплати змінить постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішить питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі №755/10524/17.

Наведене, на думку судової колегії, свідчить про необґрунтованість твердження апелянта щодо невірного тлумачення судом першої інстанції положень ст. 378 КАС України.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 378 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 17 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24.07.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В.Файдюк

Є.І. Мєзєнцев