Справа № 200/1765/19-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2019 року

Київ

справа №200/1765/19-а

адміністративне провадження №К/9901/20433/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, а також зобов`язання вчинити певні дії.

І. Суть справи

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про:

- визнання протиправними дій щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення суворої догани на підставі висновку службового розслідування, що було призначене наказом відповідача від 1 листопада 2018 року;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 30 листопада 2018 року № 3086 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП в області та заходи реагування», в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення сурової догани;

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 3 січня 2019 року № 3 о/с «По особовому складу» в частині призначення ОСОБА_1 старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції та про увільнення останнього від посади старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності цього Головного управління за пунктом 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) частини першої статті 65 Закону України «Про національну поліцію»;

- поновлення позивача на посаді старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 3 січня 2019 року;

- зобов`язання донарахувати та сплатити премію за вересень, листопад та грудень 2018 року у розмірі 38,38% посадового окладу (різницю між 43,38% та 5% посадового окладу).

Донецький окружний адміністративний суд своїм рішенням від 5 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 3 липня 2019 року апеляційну скаргу задовольнив частково, рішення суду першої інстанції в частині скасував. Своєю постановою визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 3 січня 2019 року № 3 о/с «По особовому складу» в частині призначення позивача старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції та про увільнення останнього від посади старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності цього Головного управління за пунктом 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 липня 2019 року в частині задоволених позовних вимог та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ознайомившись із доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Пункт 20 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає таке поняття як адміністративна справа незначної складності - це справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Зокрема, до справ незначної складності належать справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище (пункт 17 статті 4, пункт 1 частини 6 статті 12 вказаного Кодексу). До публічної служби належить також і державна служба, в тому числі проходження служби в Національній поліції України (стаття 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

ОСОБА_1 обіймав посаду старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Предметом спору у цій справі є відносини щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення, переміщення його на іншу посаду в органах поліції, нарахування премії. Важливо, що позивач не займав відповідального та особливо відповідального становища.

Примітка до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» визначає перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Відповідно до Указу Президента України «Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами» від 21 березня 2002 року посада позивача - старший інспектор відділу організації діяльності груп реагування управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області (як і дільничний офіцер поліції) - не відносяться до посад, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу.

Відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доводи касаційної скарги відповідача не містять посилань і відповідних обґрунтувань наявності перелічених вище виняткових обставин, які б дозволили Верховному Суду переглянути цю справу незначної складності в касаційному порядку.

Відповідач мотивує свою касаційну скаргу тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми Закону України «Про Національну поліцію», а Головне управління Національної поліції в Донецькій області при прийнятті оскаржуваного наказу щодо переміщення позивача на іншу посаду діяло в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України та законами України, і прав позивача не порушувало.

Отже, відповідач не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України могли б вимагати касаційного розгляду справи. Застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Верховний суд зазначає, що правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (ухвала Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі «Азюковська проти України»). Тому відмова Верховного Суду у розгляді касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Донецькій області у цій справі на підставі критерію малозначності справи не становить порушення права відповідача на доступ до суду за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. За таких умов і обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 4, 12, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, а також зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.М. Мартинюк

Судді А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко