Справа № 420/3753/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3753/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №18 від 12 грудня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 24 червня 2019 року з позовом звернувся ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №18 від 12 грудня 2018 року та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах з 17.08.2018 року, зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року.

Ухвалою від 26 червня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання на 18 липня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що рішенням Суворовського ОУПФУ в м. Одесі від 12 грудня 2018 року №18 позивачу протиправно відмолено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, у позовній заяві позивач зазначив, що відомості, які містяться у трудовій книжці підтверджують те, що з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року він працював у Комунальній лікувально-профілактичній установі Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об`єднання» на посаді лікаря хірурга серцево-судинного кардіохірургічного відділення та робоче місце позивача відповідало критеріям списку № 1 пільгового пенсійного забезпечення розділ XIX «Охорона здоров`я».

Позивач зазначає, що медична установа, де працював позивач та здобув свій пільговий стаж знаходиться на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим, позивач не може надати уточнюючу довідку, однак, його спеціальний трудовий стаж може бути підтверджений даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно з якими вказаний стаж зараховано за кодом ЗП3013А1 та з індивідуальних відомостей про застраховану особу, з яких вбачається, що 2006 рік (7 місяців), 2007 рік (12 місяців), 2008 рік (12 місяців), 2009 рік (12 місяців), 2010 рік (12 місяців), 2011 рік (12 місяців), 2012 рік (12 місяців), 2013 рік (12 місяців, 2014 рік (9 місяців) зараховано позивачем як спец стаж за кодом ЗП3013А1, а тому позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До суду 08 липня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що в управлінні відсутні правові підстави для врахування період з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року як пільговий стаж, оскільки записами трудової книжки не підтверджено роботу у вищезазначених відділеннях або на даних роботах та 12 грудня 2018 року Суворовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Окрім того, відповідач зазначив, що при зверненні до Управління позивачем не надано жодної уточнюючої довідки, якою б підтверджувалися періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу.

Також відповідач зазначає, що позовна вимога щодо зобов`язання призначити позивачу пенсію є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта влади.

На перше судове засідання, призначене на 18 липня 2019 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце призначення судового засідання.

До суду 12 липня 2019 року (вхід. №24983/19) від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Від відповідача до суду 18 липня 2019 року надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання вирішив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 (а.с.10-11).

З паспорту позивача вбачається, що він зареєстрований у м. Донецьку.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою та взята на відповідний облік, що підтверджено довідкою від 11.09.2015 року №5122000 626 (а.с.13) про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Згідно з записів у трудовій книжці від 28 серпня 1989 року, ОСОБА_1 у період з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року працював на посаді лікаря-хірурга серцево-судинного кардіохірургічного відділення установи «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об`єднання» (а.с.24-26), що також підтверджено відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, із зазначенням спец стажу за кодом ЗП3013А1 (а.с.16-22).

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач 17 серпня 2018 року подав до Суворовського об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі заяву про призначення пенсії за віком.

Рішенням № 18 від 12 грудня 2018 року за результатами проведеної перевірки пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області Суворовським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в м. Одесі було відмовлено у призначенні пенсії позивачу з підстав того, що записами у трудовій книжці не підтверджено роботу у відділеннях, передбачених Розділом XІX «Охорона здоров`я» Списку №1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 року №36, а тому період з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року неможливо зарахувати до пільгового стажу.

Таким чином, прийнято рішення щодо відмови у призначенні пенсії згідно п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний стаж на зазначеній роботі 10 років.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

В оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії від 12 грудня 2018 року №18 відповідач послався на Розділ IXI «Охорона здоров`я» Списку № 1, затвердженому Постановою КМУ від 16.01.2003 року №36, в якому зазначено, що право на призначення пенсії, зокрема, лікарям, зайнятим у відділеннях інтервенційної радіології (ренгенохіургічний блок), а також працівникам закладів охорони здоров`я, які безпосередньо працюють з радіоактивними речовинами закладів охорони здоров`я, які безпосередньо працюють з радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радію -226 або еквівалентною за радіо токсичною кількістю радіоактивних речовин, а також на гамма-терапевтичних апаратах.

Оскільки, записами у трудовій книжці не підтверджено роботу у вищезазначених відділеннях або на даних умовах, період з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року не можливо зарахувати до пільгового стажу за Списком №1.

З таких обставин прийнято рішення щодо відмови в призначенні пенсії згідно р.1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки відсутні необхідний стаж роботи 10 років.

Суд не погоджується із зазначеним висновком пенсійного органу, з огляду на таке.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 і 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383.

Згідно з п.3 цього Порядку, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 затверджено Список 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Розділом XIX. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я встановлено, що лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок); працівники закладів охорони здоров`я, які безпосередньо працюють з радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радію-226 або еквівалентною за радіотоксичністю кількістю радіоактивних речовин, а також на гамма-терапевтичних апаратах.

Тобто, у цьому розділі наведений перелік робіт, які входять до списку № 1, серед яких лікарі зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

З трудової книжки вбачається, що позивач працював лікарем-хірургом серцево-судинним по наданню екстреної медичної допомоги рентгенваскулярної групи відділення кардіо та рентгенваскулярної хірургії.

Отже, записами трудової книжки підтверджено роботу позивача у такому відділенні.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637) також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 цього Порядку (в редакції, чинній у спірний період), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, матеріалами справи підтверджено, що в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно ОСОБА_1 містяться дані про спец стаж за кодом ЗП3013А1, отриманий у Комунальній лікувально-профілактичній установі «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об єднання», та з індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що 2006 рік (7 місяців), 2007 рік (12 місяців), 2008 рік (12 місяців), 2009 рік (12 місяців), 2010 рік (12 місяців), 2011 рік (12 місяців), 2012 рік (12 місяців), 2013 рік (12 місяців), 2014 рік (9 місяців) зараховано позивачем як спец стаж за кодом ЗП3013А1, що означає зайнятість застрахованої особи повний робочий день, а тому вказаний період з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року має бути зарахований позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 на підставі наявних документів (а.с.16-22).

Посилання відповідача на відсутність уточнюючої довідки, як на підставу правомірності у відмові зарахуванні цього стажу до пільгового, судом відхиляються, оскільки, виходячи із приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №637, достатніми документами для підтвердження пільгового стажу позивачу є трудова книжка та дані наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, суд враховує, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, та не має безперешкодної можливості у отриманні довідок з установи, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Статтею 7 цього Закону врегульоване порядок забезпечення реалізації прав зареєстрованих внутрішньо переміщених осіб на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування, соціальні послуги, освіту, відповідно до ч. 2 якої Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ч. 10 цієї статті Закону, внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що органи влади мають вживати всі необхідні заходи для сприяння внутрішньо переміщеній особі у забезпеченні реалізації її гарантованих Конституцією України прав.

Враховуючи вищенаведені факти та обставини, суд доходить висновку, що відповідач помилково, не ґрунтуючись на вищенаведених приписах законів, не зарахував позивачу до пільгового стажу період роботи з10.05.2006 року по 09.10.2014 року на посаді лікаря хірурга серцево-судинного по наданню екстреної медичної допомоги рентгенваскулярної групи відділення кардіо та рентгенваскулярної хірургії у комунальній лікувально-профілактичній установі «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об єднання», а тому в цій частині позовні вимоги належать задоволенню.

З огляду на те, що відповідачем було винесено рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 12.12.2018 року № 18 саме з підстав не підтвердження записами трудової книжки роботи у відділеннях зазначених у розділі ХІХ «Охорона здоров`я» Списку № 1, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36, що не підтверджено наявними у справі доказами та встановленими обставинами, суд доходить висновку про протиправність вказаного рішення, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування цього рішення належать задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 26 цього Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону(частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

З огляду на те, що відповідно до приписів ст. ст. 26, 114 Закону № 1058-IV за умови зарахування позивачу до пільгового стажу період роботи з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року, наявності у позивача страхового стажу 34 роки 8 місяців та 15 днів, та враховуючи вік позивача - 53 роки, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком по списку №1 в порядку п.1 ч. 2 ст. Закону № 1058-IV.

Тому, суд доходить висновку, що є законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити з 17.08.2018 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Посилання відповідача на втручання у його дискреційні повноваження не є належними, оскільки виходячи із встановлених судом обставин, суд дійшов висновку шодо протиправності винесення відповідачем оскаржуваного рішення, а тому ефективним способом відновлення порушених прав позивача буде саме зобов`язати відповідача прийняти рішення, яке мало бути прийнято на підставі поданих позивачем документів.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах періоди роботи на посаді лікаря-хірурга серцево-судинної по наданню термінової медичної допомоги відділення кардіо та ренгенваскулятної хірургії, в зв`язку з чим позовні вимоги належать задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти та обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги належать задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №18 від 12 грудня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) про відмову у призначенні ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії від 12.12.2018 року № 18.

Зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) зарахувати ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до пільгового стажу період роботи з 10.05.2006 року по 09.10.2014 року на посаді лікаря хірурга серцево-судинного по наданню екстреної медичної допомоги рентгенваскулярної групи відділення кардіо та рентгенваскулярної хірургії у комунальній лікувально-профілактичній установі «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об єднання» ().

Зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) призначити ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 17.08.2018 року пенсію за віком відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривні 40 копійок) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.