Справа № 591/2256/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 р.Справа № 591/2256/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти № 1 Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Довгополого Павла Володимировича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сидоренко А.П., м. Суми по справі № 591/2256/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Довгополого Павла Володимировича

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Київській області (далі по тексту УПП у Київській області), в якому просив суд визнати та скасувати постанову серії НК №367118 від 02 квітня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за порушення ДСТУ 3649-2010, та закрити провадження по даній справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16.05.2019 замінено відповідача - Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції на належного відповідача поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Довгополого Павла Володимировича (далі по тексту поліцейський БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Довгополий П.В., відповідач).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2019 по справі № 591/2256/19 позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову серії НК № 367118 від 02 квітня 2019 року, винесену поліцейським роти № 1 БПП в м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Довгополим П.В. (місцезнаходження: 08301, м. Бориспіль, Київської області, вул. Кошового, 4) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 680 грн. 00 коп. та закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2019 по справі № 591/2256/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.121 КУпАП у зв`язку з тим, що технічний стан транспортного засобу позивача не відповідає вимогам стандартів щодо безпеки дорожнього руху, а саме, всупереч п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 автомобіль «MERSEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_2 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, має технічну несправність - тріщину вітрового скла в зоні дії склоочисників. Вказує, що ДСТУ 3649:2010 поширюється на колісні транспортні засоби (КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для перевезення пасажирів на дорогах загального користування. Твердження позивача про те, що вказаний ДСТУ 3649:2010 застосовують виключно при технічному огляді транспортному засобу, є необґрунтованими. Вказує, що позивач не заперечував наявності тріщини на лобовому склі належного йому автомобіля в зоні роботи склоочисників. Наголошує на тому, що наявність вказаного пошкодження не є підставою для заборони експлуатації транспортного засобу, однак, постанова про накладення штрафу на позивача винесено за те, що технічний стан і обладнання транспортного засобу не відповідає вимогам стандартів, а саме ДСТУ 3649:2010. Враховуючи викладене, вважає, що у діях позивача у спірних відносинах наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а отже, оскаржувана постанова винесена відповідачем правомірно, підстави для її скасування відсутні. Крім того, стверджує про відсутність у суду першої інстанції повноважень для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою поліцейського БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Довгополого П.В. серії НК №367118 від 02.04.2019 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП.

В постанові зазначено, що 02 квітня 2019 року, о 12 год. 00 хв. в м. Бориспіль, по вул. Київський шлях,108 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який надає послуги з перевезення пасажирів та має технічну несправність, а саме тріщину вітрового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649:2010 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП (а.с.15).

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено частиною 1 статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.121 КУпАП).

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.2 ст.121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, або таким транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням установлених правил, норм і стандартів.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП за твердженням відповідача відбулося через допущене позивачем порушення вимог ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" (далі по тексту ДСТУ 3649:2010).

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі по тексту - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, підпунктом 6.8.5 пункту 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України ґрунтуються на тому, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічну несправність, а саме тріщину на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР), встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами пп. 31.4 п. 31 ПДР заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті ПДР викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Вказаний перелік технічних несправностей, наведений в п. 31 ПДР, не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Приписами частин 3, 4 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Як вбачається з наданого позивачем протоколу № 00121-04187-18 від 29 жовтня 2018 року щодо перевірки технічного стану транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», номерний знак НОМЕР_2 , виданого ПП «Автодіагностика», вказаний автомобіль після технічного контролю визнано технічно справним. Дата наступного проходження обов`язкового технічного контролю: не пізніше 29 квітня 2019 року (а.с.14).

Отже, станом на час винесення оскаржуваної постанови зазначений протокол був чинним та посвідчував технічну справність автомобіля позивача.

Враховуючи, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно вимог пунктом 31 ПДР не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, а відповідальність відповідно до ч.2 ст. 121 КУпАП настає саме у разі керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП є незаконним.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за порушення ПДР, а за порушення стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, колегія суддів вказує, що за змістом частин 1 та 2 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування водієм транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Разом з тим, транспортний засіб, яким керував позивач, не був переобладнаний, а тому твердження відповідача про порушення позивачем вимог стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії НК № 367118 від 02 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 121 КУпАП, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 1 Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Довгополого Павла Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2019 року по справі № 591/2256/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій