Справа № 440/653/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Сич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 р. Справа № 440/653/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 року по справі № 440/653/19

за позовом ОСОБА_1

до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій,учасниками війни

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправною бездіяльність Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо не вжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 24.01.2019 року реєстраційний № КО-8983693, з приводу зобов`язання комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення з урахуванням висновку суду згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року справа №816/2486/17;

- визнати протиправною бездіяльність Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, щодо не вжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 24.01.2019 року реєстраційний № КО-8983693, щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року справа №816/2486/17 в частині зобов`язання Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення з урахуванням висновку суду;

- зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 24.01.2019 реєстраційний № НОМЕР_1 та вжити належних заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування вимог також зазначив, що суд не дослідив та не надав належної правової оцінки доказам по справі, не застосував практику Європейського Суду з прав людини.

Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - відповідач) не надала відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року у справі №816/2486/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 10 липня 2017 року №2/V/XVII/2 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій. Зобов`язано комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 69-72).

05.09.2018 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №816/2486/17 про зобов`язання комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення з урахуванням висновків суду.

24.01.2019 року на Урядову гарячу лінію 1545 надійшло звернення ОСОБА_1 , адресоване Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, номер реєстрації КО -8983693, у якому заявник просив в межах повноважень забезпечити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 справа №816/2486/17 та вирішити питання, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, як особі яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення з урахуванням обставин встановлених судом.

Вказане звернення було надіслано на виконання до Міністерства внутрішніх справ України (вх. №К-564 від 24.01.2018) (а.с. 84) та розгляд звернення ОСОБА_1 доручено в апараті МВС Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності (вх. №К-163 від 28.01.2019 року).

Листом Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2019 року №22/7-748 (а.с. 28, 94) ОСОБА_1 надано відповідь на його звернення, яким повідомлено, що заяви ОСОБА_1 , що надійшли на адресу МВС України, зареєстровані в Департаменті за вх. №№К-145 від 24.01.2019 року, К-146 від 24.01.2019 року, К-163 від 28.01.2019 року, К-164 від 24.01.2019 року, К-165 від 24.01.2019 року, К-176 від 29.01.2019 року, К-209 від 31.01.2019 року, К-223 від 01.02.2019 року, К-251 від 04.02.2019 року, К-262 від 04.02.2019 року щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року по справі №816/2486/17, у межах компетенції, розглянуто у Департаменті персоналу, організації освітньої та наукової діяльності. За результатами розгляду повідомлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року по справі №816/2486/17 документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій повторно розглядалися на засіданні комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, про результати якого позивача було поінформовано листом від 10 грудня 2018 року №22/7-6274.

На підтвердження інформації, зазначеної у листі Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2019 року №22/7-748 щодо повторного розгляду Комісією документів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, відповідачем надано до суду витяг з протоколу № 3 від 21.09.2018 року, за змістом якого Комісією ухвалено рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 (а.с. 82-83).

Лист Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2019 року №22/7-748 (а.с. 28, 94), яким ОСОБА_1 надано відповідь на його звернення №КО-8983693 від 24.01.2019 року, позивачем додано до позовної заяви (а.с. 28, 60), що свідчить про надіслання позивачу вказаного листа - відповіді на його звернення та отримання його ОСОБА_1 .

Позивач, вважаючи неправомірною бездіяльність відповідача щодо не вжиття належних заходів щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року по справі №816/2486/17про зобов`язання Комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняття за результатами їх розгляду рішення з урахуванням висновків суду, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дія Закону України "Про звернення громадян" не поширюється на порядок розгляду питань виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року по справі №816/2486/17, які ставляться ОСОБА_1 у зверненні №КО-8983693 від 24.01.2019 року.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З апеляційної скарги вбачається, що заявник посилається на неправомірну бездіяльність відповідача, що полягає у не вжитті належних заходів щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року по справі №816/2486/17.

Отже, суть позовних вимог ОСОБА_1 по даній справі зводиться до оскарження дій відповідача при виконанні судового рішення, ухваленого по іншій справі №816/2486/17.

Таким чином, шляхом ініціювання іншого окремого судового спору (подання даної позовної заяви), позивач намагається вирішити питання виконання відповідачем судового рішення у іншій справі №816/2486/17.

Проте, усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано у статтях 370-383 розділу ІV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" Кодексу адміністративного судочинства України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку загального позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року по справі № 161/3914/17.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що між сторонами не виникло нового спору, а має місце продовження тих самих спірних правовідносин, які розглядалися судом у справі № 816/2486/17, проте на стадії його виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку, вимоги позивача слід розглядати не в порядку позовного провадження, а в порядку, визначеному ст. 383 КАС України - в особливому порядку судового контролю, оскільки в позовній заяві йдеться про дії відповідача, вчинені в ході виконання судового рішення у справі № 816/2486/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що спір у справі є тотожним спору по справі № 816/2486/17, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 року по справі № 440/653/19 прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про його скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 319, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 по справі № 440/653/19 скасувати.

Провадження у справі № 440/653/19 за позовом ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій,учасниками війни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов