Справа № 199/3312/19
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3312/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунька Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа Павлоградський відділ поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1065804 від 13.04.2019 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач 13.04.2019 року приблизно о 19:22 годин керував транспортним засобом МАЗ 53366, державний номерний знак НОМЕР_1 буксируючи причіп МАЗ 8378 державний номерний знак НОМЕР_2 на автошляху М-04. У цей час, автомобіль позивача був зупинений працівниками патрульної поліції з невідомих позивачу підстав, перевіривши документи, інспектор обійшов автомобіль з метою знайти причини для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та виявив, що на одній осі нібито були встановлені шини з різним типом малюнка протектору. Позивач намагався пояснити інспектору і вказував на той факт, що дані шини є симетричними і відносяться до одного типу малюнка, але не звертаючи уваги на доводи позивача, відповідач все одно склав постанову про порушення позивачем ПДР за що ч.1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було накладено адміністративний штраф в розмірі 340 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, оскільки вважав, що постанова ним складена у відповідності до вимог закону.

Представник третьої особи до суду не з`явився.

Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем відносно позивача було складено постанову ЕАВ № 1065804 від 13.04.2019, відповідно до змісту якої позивач 13.04.2049 року о 19:22 керуючи автомобілем Маз з причепом до нього МАЗ 8378 д/з НОМЕР_3 , на передній осі якого встановлено шини з різним малюнком протектора, чим порушив п. 31.4.5. ПДР - керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 ст. 77 КАС України передбачено, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 31.4.5 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:колеса і шини: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Як встановлено судом, типи малюнку протектора є : симетричний та асиметричний. Згідно фото- та відео фіксації порушення, на автомобіля позивача на одній вісі був один тип малюнку - симетричний з різним малюнком протектора. Проте ПДР забороняють експлуатацію транспортного засобу зі встановленому на одній вісі шин з різними малюнками протектора лише для легкових автомобілів

Таким чином, судом встановлено відсутність порушень позивачем ПДР, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП. Оскільки відповідачем, не надано доказів правомірності свого рішення, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція ( Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд враховує й роз`яснення Пленуму Вищого Адміністративного Суду України, викладені у п.10.2 його Постанови №7 від 20 травня 2013 року, «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно до якого, в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають, оскільки сторонами не понесені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Петрунька Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа Павлоградський відділ поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області- задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 13.04.2019 року серії ЕАВ №1065804 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП, винесену інспектором Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції Петруньком Сергієм Сергійовичем, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги.

Суддя