Справа № 760/2129/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/2129/19 Суддя (судді) першої інстанції: Мальцев Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.
за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Єленіна С. М., відповідача Клименка О. В. , представника відповідача Булкіна В. О ., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу начальника управління державного нагляду Департаменту державного нагляду Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації Клименка Олександра Васильовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 16 годин 45 хвилин, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до начальника управління державного нагляду Департаменту державного нагляду Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації Клименка Олександра Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до начальника управління державного нагляду Департаменту державного нагляду Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації Клименка О. В. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10 січня 2019 року.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у листі, датованому 10.01.2019 р., позивач зазначає сам, що зобов`язується до 08.02.2019 р. відновити роботу контакт-центру для обслуговування абонентів, отримати від органу досудового розслідування журнал реєстрації абонентів, а також до 15.07.2019 р. відновити телекомунікаційні послуги та послуги зв`язку.

Таким чином, на думку відповідача, висновок суду першої інстанції про те, що існування обставин правопорушення ґрунтується на припущеннях, спростовується визнанням цього факту самим позивачем.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 24.07.2019 р. за вх. № 27249, у якому позивач зазначає про підтримання висновків суду першої інстанції щодо не встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позивач зауважує, що відповідачу при розгляді матеріалів адміністративної справи було достеменно відомо про умисел третіх осіб з пошкодження магістральних телекомунікаційних мереж товариства, що виключає вину позивача.

З огляду на це, позивач просить суд апеляційної інстанції вважати відсутньою суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, в період з 21 по 28 грудня 2019 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, здійснила позапланову перевірку діяльності ТОВ «Телесистеми України» на предмет дотримання законодавства в галузі телекомунікацій на підставі обгрунтованих звернень громадян.

28 грудня 2019 року за наслідками перевірки, було складено протоколи № 56 та № 57 про порушення ТОВ «Телесистеми України» законодавства в сфері телекомунікацій, а саме:

- не зареєстровані та не розглянуті звернення заявників до товариства,

- не забезпечено право споживача подавати операторові звернення щодо надання послуг та не доводиться інформація про місце такого прийму;

- телефонні номери які були зазначені як номери контакт - центру не надає заявникам безоплатну консультаційну допомогу з питань замовлення та отримання послуг у місцях їх продажу та шляхом забезпечення доступу до інформаційних служб.

Відповідно до постанови начальника управління державного нагляду Департаменту державного нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації Клименка О. В. про накладення адміністративного стягнення від 10 січня 2019 року було накладено адміністративне стягнення на директора ТОВ «Телесистеми України», передбачене ст. 145 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.145 КУпАП порушення умов і правил, що регламентують діяльність у сфері телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, передбачену ліцензіями, дозволами, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств і організацій усіх форм власності у розмірі від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Об`єктивну сторону правопорушення відповідач визначив як порушення п. п. 10, 29 п. 39, п. 82, п. 83, п. 84 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМ України від 11 квітня 2012 р. № 295 (далі - Правила № 295), п. 3.3 Ліцензійних умов здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку: місцевого, міжміського, міжнародного, затверджених рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку від 10.12.2009 р. № 1789 (далі - Ліцензійні умови).

У відповідності до п. п. 10 п. 39 Правил № 295 оператори, провайдери зобов`язані приймати від фізичних і юридичних осіб заяви про надання послуг, вести їх облік та задовольняти такі заяви (за наявності технічної можливості), надавати відповіді у строки, передбачені законодавством.

Згідно п. п. 29 п. 39 Правил № 295 оператори, провайдери зобов`язані надавати споживачеві безоплатну консультаційну допомогу з питань замовлення та отримання послуг у місцях їх продажу та шляхом забезпечення доступу до інформаційних служб.

У відповідності до п. 82 Правил № 295 захист прав споживачів здійснюється відповідно до Законів України «Про захист прав споживачів», «Про телекомунікації», «Про телебачення і радіомовлення», інших актів законодавства та цих Правил.

Споживач має право відповідно до законодавства подавати операторові, провайдерові звернення (заяви, скарги, пропозиції) щодо надання та отримання послуг.

У зверненні споживача щодо ненадання чи неналежного надання послуг зазначаються дата, час, умови, за яких споживач намагався отримати послугу, результат її отримання, номер чи інший мережевий ідентифікатор кінцевого обладнання або адреса пункту колективного користування чи таксофона, з якого замовлялася послуга, номер кінцевого обладнання або адреса пункту колективного користування, що викликався, тощо.

Звернення можуть бути подані в усній формі, у тому числі з використанням телефону, а також шляхом надсилання електронного повідомлення (за наявності такої форми приймання звернень в оператора, провайдера).

Оператор, провайдер не має права ускладнювати порядок подання споживачем звернення.

Оператор, провайдер зобов`язаний проводити прийом споживачів з питань надання послуг та доводити до їх відома інформацію про час та місце такого прийому.

Згідно п. 83 Правил № 295 звернення споживачів про пошкодження телекомунікаційних мереж оператора, технічних засобів телекомунікацій провайдера приймаються відповідними службами оператора, провайдера за телефоном протягом не менш як 12 годин у робочий день (шість годин у суботу) і реєструються в окремому журналі, який повинен бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою оператора, провайдера (за наявності), або в окремому електронному журналі чи системі, що забезпечує обмежені права на доступ та внесення змін, а також відповідає вимогам законодавства щодо електронного документа.

У журналі обліку звернень зазначається час їх подання, номер телефону та/або ідентифікаційний номер кінцевого обладнання, адреса споживачів, дата та час проведення перевірки, відмітка про причини пошкодження та його усунення (із зазначенням дати та часу).

Відповідно до п. 84 Правил № 295 оператори, провайдери забезпечують розгляд звернень споживачів та усунення порушень вимог законодавства та/або договору з урахуванням вимог Закону України «Про звернення громадян», цих Правил та інших нормативно-правових актів.

У відповідності до п. 3.3 Ліцензійних умов ліцензіат зобов`язаний надавати телекомунікаційні послуги, передбачені ліцензією, з використанням власної мережі цілодобово за винятком перерв для проведення необхідних профілактичних і ремонтних робіт, які повинні плануватись на час, коли незручності для споживача мінімальні. При цьому графік виконання робіт має бути погоджений з операторами мереж, з якими взаємодіє ліцензіат, не пізніше ніж за п`ять робочих днів.

В акті перевірки від 28.12.2018 р. № 102/пос/13-1 вбачається встановлення відповідачем фактичних обставин справи виключно з пояснень позивача, в той час як останній зазначає, що робота ТОВ «Телесистеми України» припинилась з 11.10.2018 р., однак також зазначає, що не має доступу до приміщень з обладнанням з серпня 2018 року.

Також позивач зазначає, що діяльність товариства до незаконного втручання у його роботу здійснювалась у повній відповідності до чинного законодавства.

При цьому, в акті перевірки комісія наголошує про неможливість виходу за адресою позивача та іншими перешкодами у здійсненні перевірки.

В свою чергу, факт необслуговання номерів контакт-центру на момент проведення перевірки та ненадання телекомунікаційних послуг визнається сторонами у справі та дослідженню судом апеляційної інстанції в порядку ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягає.

Натомість, сама обставина існування такого факту не доводить вини позивача.

При цьому, висновки про відсутність журналу звернень абонентів та реєстрації порушень зроблені відповідачем виключно на підставі неможливості виходу за адресою їх знаходження.

Довід позивача, зазначений у поясненнях від 26.12.2018 р., про визнання обладнання та систем товариства речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004064, що потребувало перевірки на предмет можливості товариства надавати певні послуги на момент перевірки та неможливості надати відповідні журнали до перевірки, відповідачем перевірені не були.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 25.07.2019 р. представник відповідача зазначив, що вказані обставини не могли мати значення при розгляді адміністративної справи у зв`язку з відсутністю вироку чи іншого судового рішення на момент її розгляду.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сама по собі відсутність доказів існування вини певної особи не означає автоматичного перекладення такої вини на позивача.

Така вина має бути підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами поза розумним сумнівом.

Натомість, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Попри вимоги вказаних норм відповідачем не було досліджено доказів, що підтверджують винність даної особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, довід апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції в частині обґрунтування складу правопорушення на припущеннях, не підтверджується матеріалами справи та відхиляється колегією суддів за необґрунтованістю.

Решта доводів сторін в межах даного спору для правильності його вирішення за умови недоведеності наявності складу правопорушення значення не мають та колегією суддів не досліджуються.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника управління державного нагляду Департаменту державного нагляду Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації Клименка Олександра Васильовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до начальника управління державного нагляду Департаменту державного нагляду Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації Клименка Олександра Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 10 січня 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 25.07.2019 р.)