Справа № 766/1050/16-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа №766/1050/16-а

провадження №К/9901/44728/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26.10.2016 (суддя Майдан С.І.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 (головуючий суддя Золотніков О.С., судді Осіпов Ю.В., Скрипченко В.О.)

у справі № 766/1050/16-а

за позовом Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго»

до Херсонської міської ради, третя особа: Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго»,

про визнання незаконним та скасування рішення,

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У квітні 2016 року Міське комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» звернулося до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Херсонської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго», в якому просило суд поновити ліквідатору Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» Запорожцю Д.Ю. строк звернення до адміністративного суду; визнати незаконним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 31.03.2015 №1764 «Про закріплення за міським комунальним підприємством (МКП) «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об`єктів нерухомості».

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було придбано будівлі та споруди відповідно до переліку за договором купівлі-продажу від 23.07.1998 № 80, які розпорядженням міського голови від 22.08.2001 №1218 прийнято до комунальної власності міста Херсона. Херсонська міська рада, приймаючи рішення від 31.03.2015 №1764, не врахувала, що майно з господарського відання Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» не вибувало, а тому, на думку позивача, таке майно не могло бути передано на праві господарського відання іншому підприємству.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, зазначає, що факт належності спірного майна Херсонській міській раді не спростовано позивачем, а також зазначає, що передача в комунальну власність за спірним рішенням Херсонської міської ради була здійснена з дотриманням порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 311.

3. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.10.2016 у справі №766/1050/16-а адміністративний позов задоволено, поновлено ліквідатору Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» Запорожцю Д.Ю . строк звернення до адміністративного суду, визнано незаконним і скасовано рішення Херсонської міської ради від 31.03.2015 №1764 «Про закріплення за міським комунальним підприємством (МКП) «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об`єктів нерухомості».

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26.10.2016 у справі №766/1050/16-а скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог.

5. Міське комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» з вищевказаними судовими рішеннями не погодилося, тому звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просило суд скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 у справі №766/1050/16-а, змінити судове рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог у повному обсязі та задовольнити позовні вимоги частково, а саме: визнати незаконним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 31.03.2015 №1764 «Про закріплення за міським комунальним підприємством (МКП) «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об`єктів нерухомості» в частині передачі на баланс будівель та споруд за адресою: м. Херсон, вул. Запорізька, 140.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.06.2017 відкрито касаційне провадження у справі №766/1050/16-а.

У зв`язку з початком роботи Верховного Суду, на виконання п.п. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України матеріали справи передано до Верховного Суду та розподілено на колегію суддів у складі: головуючого судді Гриціва М.І., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.

У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду, було проведено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Єзерова А.А., суддів Бучик А.Ю., Тацій Л.В.

7. Херсонська міська рада надала відзив на касаційну скаргу, в якому просила суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 у справі №766/1050/16-а залишити без змін.

8. 02.07.2019 до Верховного Суду надійшли доповнення до касаційної скарги від арбітражного керуючого Сашина О.Ю., який є ліквідатором Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго».

Відзив та доповнення до касаційної скарги були долучені до матеріалів справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державним комунальним підприємством «Херсонтеплокомуненерго» були придбані будівлі та споруди за адресою м. Херсон, вул. Запорізька, 140 на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.1998 № 80, які належали останньому на праві господарського відання, а саме: частини цілісного майнового комплексу, який складається з авто блок літ. Ю; майстерня літ. З, адміністративна будівля літ. Щ, котельня літ. Щ1, побутові приміщення літ. Щ2, прохідна літ. Я, майстерня літ. Ш, складське приміщення літ. Ш2, побутівка літ. Ш, навіси літ. К4 і К5, будівля порізки літ. Х, сарай літ. У, модуль ангар з пересувними стелажами літ. Ч, козловий кран, підкрановий майданчик, автозаправна станція, в т.ч. ємності для ГСМ - 2 шт., естакада - 1 шт., заправні колонки - 2 шт., огорожа, відкритий асфальтований майданчик, огорожа території, металеві ворота № 6, теплотраса, розташована на відчужуваній території.

10. Розпорядженням міського голови м. Херсона від 22.08.2001 № 1218 Державне комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Херсона.

11. Відповідно до Статуту Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» останнє є юридичною особою, засновано на праві власності територіальної громади м.Херсона, та є правонаступником Державного комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго».

12. Постановою Господарського суду Херсонської області від 26.07.2012 Міське комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а також заборонено посадовим особам боржника будь-які дії по реорганізації, ліквідації боржника або відчуження його основних засобів.

13. Рішенням Херсонської міської ради від 31.03.2015 № 1764 «Про закріплення за міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об`єктів нерухомості» закріплено за МКП «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об`єкти нерухомості згідно з додатком, зокрема будівлі та споруди за адресою: м. Херсон, вул. Запорізька, 140 .

14. Міське комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» з рішенням Херсонської міської ради не погодилося, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

15. Задовольняючи позовні вимоги, Херсонський міський суд Херсонської області виходив з того, що майно із господарського відання позивача не вилучалось, перебуває на балансі Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго», рішенням Херсонської міської ради від 13.10.2009 №1298 надано в постійне користування земельну ділянку по вул. Запорізька, 140 у м. Херсоні під складськими приміщеннями, автогаражом.

16. Місцевий суд в оскарженій постанові зазначив, що на момент визнання позивача банкрутом відповідно до довідки Херсонського ДБТІ за позивачем зареєстрована частина комплексу за адресою: м. Херсон, вул. Запорізька, 140 .

17. Одеський апеляційний адміністративний суд з висновком місцевого суду не погодився та зазначив у своїй постанові, що, приймаючи оскаржене рішення від 31.03.2015 №1764 «Про закріплення за міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об`єктів нерухомості», яким закріплено за Міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об`єкти нерухомості, зокрема будівлі та споруди за адресою: м.Херсон, вул. Запорізька, 140, Херсонська міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством та Конституцією України, що виключає можливість задоволення вимог позивача про визнання названого рішення протиправним та його скасування.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ

18. Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Скаржник зазначає, що Одеським апеляційним судом не повно досліджено матеріали справи, зокрема, що ЦТП за адресою: м. Херсон, вул. Запорізька, 140 не входить до складу ТЕР-1, ТЕР-2, ТЕР-3. А також ЦТП, котельні та адміністративна будівля підприємства не використовується Міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго» для надання послуг з теплопостачання населення.

19. Позивач вважає, що, передавши йому майно на праві господарського відання, територіальна громада в особі Херсонської міської ради у встановлений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Господарським кодексом України спосіб, реалізувала своє право на розпорядження вказаним майном та втратило його до завершення процедури припинення діяльності підприємства та розрахунку із усіма кредиторами відповідно до вимог чинного законодавства.

20. У доповненнях до касаційної скарги зазначено, що, керуючись положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий має передати об`єкти інфраструктури не за рішенням органу влади без згоди уповноваженої особи відповідно до Закону; арбітражний керуючий визначає які саме об`єкти відносяться до інфраструктури; арбітражний керуючий визначає, коли має відбутися передача комунальної власності, оскільки при умові погашення боргів (за рішенням власника майна, або за рішенням суду - субсидіарна відповідальність) підприємство виходить з процедури банкрутства, та продовжує працювати, а відтак своїм рішенням Одеський апеляційний адміністративний суд позбавив банкрута майнових активів.

21. У відзиві на касаційну скаргу Херсонська міська рада посилається на те, що документально підтверджено право комунальної власності на будівлі та споруди за адресою: м. Херсон, вул. Запорізька, 140 , а також на те, що вказані будівлі та споруди не мають бути включені до ліквідаційної маси підприємства позивача.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

23. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Cловосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

24. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття постанови судом першої інстанції) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

25. Наведені норми узгоджуються з положеннями ст.ст. 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15.12.2017), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

26. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

27. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

28. Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

29. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні врахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і мету пред`явлення позову.

30. У даній справі Міське комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» визнано банкрутом у встановленому законом порядку. При цьому, позивач зазначає, що саме на балансі підприємства знаходяться спірні будівлі та споруди за адресою: м. Херсон, вул . Запорізька, 140.

31. Слід зазначити, що у даному випадку спір виник у зв`язку з передачею вищевказаних будівель і споруд Херсонською міською радою на праві господарського відання іншому комунальному підприємству, яке є третьою особою у цій справі. Тому, задля вирішення питання щодо правомірності прийняття Херсонською міською радою спірного рішення, необхідно вирішити питання про речові права на зазначені будівлі та споруди.

Отже, звернення позивача до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту його речових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

32. За змістом Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів

33. Враховуючи викладене, спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

34. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Згідно зі ст. 354 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст. 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Таким чином, судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі із закриттям провадження у даній справі.

35. За приписами ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (п. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 239 Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 345, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26.10.2016 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 у справі № 766/1050/16-а скасувати.

Провадження у справі №766/1050/16-а закрити.

Роз`яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя Л.В. Тацій