Справа № 160/3517/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2019 року Справа № 160/3517/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Бурмістрова Ю.Ф.
представника відповідача Крейси Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -
Публічне акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР" (далі - ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС України (далі - Дніпропетровська митниця ДФС, відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/000002/2 від 23.01.2019 року;
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 17.01.2019 року позивачем подано до митниці ЕМД №UA110140/2019/000315, у якій для митного оформлення задекларовано товари "запасні частини до тракторів Т-25,01, Т-35.01 в асортименті", країна походження - Російська Федерація, ввезеного на підставі договору постачання товарів №11/126-18 від 20.11.2018 року, укладеного між позивачем та ІП ОСОБА_4 В ЕМД №UA110140/2019/000315 від 17.01.2019 року вартість товару визначено за ціною контракту у сумі 3 501 423 рублів. Проте, відповідачем безпідставно відкориговано митну вартість із застосуванням резервного методу, у зв`язку з чим необґрунтовано збільшена ціна до 4 241 320,5 рублів. Позивач вважає, що надані до митного оформлення товару документи є достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості, а також дозволяють обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Відповідач, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості застосував другорядний метод визначення митної вартості, оскільки подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.
Ухвалою суду від 23.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
Представник Дніпропетровської митниці ДФС надав до суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при перевірці поданої позивачем митної декларації №UA110140/2019/000315 від 17.01.2019 року та документів, долучених до декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Тому, враховуючи відсутність підтвердження складових митної вартості, виявлених невідповідностей заявленим відомостям, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товару; рішення про коригування митної вартості та картка відмови є обґрунтованими; підстави для задоволення позовних вимог відсутні; відповідач діяв у межах повноважень та у передбачений законом спосіб.
Представник відповідача надав відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, які викладені у позовній заяві.
20.05.2019 року відкладено підготовче засідання на 30.05.2019 року, у зв`язку з неявкою учасників справи; 30.05.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 07.06.2019 року; 07.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 03.07.2019 року; 03.07.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні на 09.07.2019 року.
В судовому засіданні 09.07.2019 року представник позивача підтримав позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР" 06.11.1996 року зареєстроване як юридична особа за адресою: Дніпропетровська область, місто Орджонікідзе, вулиця Північнопромислова, будинок 9 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
17.01.2019 року ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР" звернулось до Дніпропетровської митниці ДФС із електронною митною декларацією №UA110140/2019/000315 для здійснення митного оформлення товарів "запасні частини до тракторів Т-25.01, Т-35.01", а саме: амортизатор 2501-21-35сб - 1 шт.; болт 2501-19-80-04 - 50 шт.; болт кріплення бугеля Мх36 - 4 шт.; болт С16х1.5х30 - 8 шт.; болт 46-93-21-01 - 40 шт.; болт М20х1.5х50 - 31 шт., болт М20х1.5х60 - 20 шт., болт М24х2х100 - 32 шт., втулка 2501-21-246 - 2 шт., труба вихлопна 2501-05-160сб - 2 шт., коток опорний двобортний Т25-21-001сб - 3 шт., коток піддержуючий (з опорою) 2501-21-15сб - 2 шт., колесо натяжне в зборі 2501-21-113сб - 1 шт., вісь 2501-21-217 - 1 шт., сектор зубчастий 2501-19-75 - 10 шт., візок лівий в зборі 2501-21-102-01сб - 1 шт., шток (965 мм.) 2501-21-23сб - 1 шт., підігрів двигуна ПЖД600 - 1 шт., бугель/кришка 2501-21-115/116 - 1 комплект; гайка 3004415-01 - 16 шт.; гайка М30х2-6Н.8.019 300420 - 50 шт.; глушитель 3502-05-15сб 1 шт.; гусениця ТЖ2501-22-000-10сб - 2 шт.; коток опорний однобортний Т25-21-001-01 - 3 шт.; ніж середній (6 отв) 3501-93-25 - 4 шт.; ніж угловий лівий 110Г13Л (п/сф.отвал) 3501-93-21/21-01 - 4 шт.; опалювач кабіни незалежний 2 521 160 50 0 - 1 шт.; провода ел/обладнання в контейнері АКБ 2501-10-5-02сб - 1 шт.; ремкомплект гідроциліндру відвалку РК-26-160 - 2 шт.; ремкомплект гідроциліндрів розрихлювача РК-98-180-2 - 4 шт.; рукав високого тиску - 1 комплект; сидіння А71.20.00.000-1 - 1 шт. установка ліхтарів освітлення 404-10-27 ОСП - 11 шт.; шайба 241 - 4 шт., шайба 700-31-2209 - 8 шт.; шайба 2501-93-4 - 16 шт.; шайба 310310 - 13 шт.; шайба 315355 - 28 шт.; шит приладів 2502-10-153сб - 1 комплект; електрообладнання паливного бака 2501-10-107сб - 1 комплект.
Митна вартість вказаних товарів визначена за ціною договору (основний метод) на загальну суму 3 501 423 російських рублів. Зокрема, митна вартість товару №7 та товару №8, яка є спірним питанням у даній справі, позивачем визначено на рівні 263,99 рос.рубл./кг та на рівні 95,577 рос.рубл./кг відповідно.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме:
1.В графі 70 „Призначення платежу" наданого платіжного доручення від 26.11.2018 року №1 зазначено: «Оплата по контракту від 20.11.2018 №11/126-18, специфікація №1». Сума оплачена імпортером складає - 2 458 882,00 рос.руб. Загальна вартість поставки 3 501 423,00 рос.руб. Умови оплати згідно специфікації №1: передоплата: 70% від загальної вартості поставки з моменту узгодження специфікації. Специфікація №1 датована 27.11.2018, а платіжне доручення, яке містить посилання на специфікацію №1 до контракту від 20.11.2018 №11/126-18 свідчить про факт оплати коштів на користь продавця 26.11.2018 (печатка банку та дата документу). Окрім того, 70% від суми специфікації №1 складає 2 450 996,10 рос.руб., що не відповідає числовому значенню, вказаному у платіжному документі №1.
Зазначені розбіжності у числових значеннях складових митної вартості ввезеного декларантом товару не дали можливості відповідачу здійснити митне оформлення ввезеного позивачем товару за ціною договору (основний метод).
В рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються з умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
За результатами розгляду додатково наданих документів митницею встановлено наступне:
- надані договори-заявки від 25.12.2018 року та від 26.12.2018 року №202 в п.3 містять інформацію про те, що даний договір складено у 2-х екземплярах та підписаний кожною стороною по одному екземпляру, які мають рівну юридичну силу. Водночас, надана заявка від 26.12.2018 року №202 на перевезення вантажу а/м НОМЕР_1/НОМЕР_2 містить підпис та печатку лише замовника ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР";
- також імпортером не надано документів, що підтверджують оплату транспортних послуг перевізника;
- листом від продавця надано інформацію щодо закупівлі товару у безпосереднього виробника тракторів Т-25, Т-35 ПАТ „Протрактор" за дилерськими цінами. Дилерська угода між продавцем та виробником товару не надана у підтвердження даного твердження. Однак, декларантом заявлено і інших виробників оцінюваної партії товарів;
- калькуляція транспортних витрат не містить інформації щодо розрахунку витрат за межами митної території України. 23.01.2019 року імпортером надіслано платіжний документ від 04.01.2019 року №2 про оплату послуг перевізника. Однак, перевізником не надано калькуляцію транспортних витрат в залежності від протяжності маршруту;
- надана імпортером специфікація №1 від 21.11.2018 року містить інформацію щодо вартості товару №29 „тележка левая в сборе" на рівні 1189405,57 рос.руб/шт., а в специфікації №1 від 27.11.2018 року вартість даної позиції змінено на 1180000,00 рос.руб./шт., чим зумовлено дане зменшення вартості продавцем не пояснено.
Також, разом з додатковими документами декларантом надіслано відмову у поданні інших документів.
Позивач скористався наданим частиною 7 статті 55 Митного кодексу України правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 28.01.2019 № UА110140/2019/000704.
Під час дії гарантійних зобов`язань позивач звернувся до митниці листом від 04.03.2019 №7 щодо надання пояснень стосовно визначення митної вартості товару та копії додаткових документів.
Митницею розглянуто додатково надані документи та зазначено наступне:
В наданій до митного оформлення №UA/110140/2019/000315 заявлено товари виробництва ПАТ «Промтрактор», ПАТ «ЧАЗ», ТОВ «Ремснаб», ВАТ «КМЗ», ПАТ «ШААЗ», ТОВ «Ремснабкомплект», АТ «Лама», ВАТ "РИАН», АТ «ОСВАР».
Згідно наданого листа ІП ОСОБА_4 від 18.01.2019 року №03/018 запасні частини виробника продукції ЧЕТРА закуплені продавцем за цінами зі знижками встановленими офіційним дилером до оптових цін. При розрахунку вартості інших товарів взято за основу оптова закупівельна ціна та торгівельна надбавка з рівнем рентабельності в 15-20%.
Згідно долучених до листа свідоцтва дилера від 01.08.2018 року №125/18-ДС-ПКС/'18, сертифіката дилера №96/18-ДС-ПКЧ/18, сертифіката дилера №ЧТ/54/19 офіційним дилером продукції ПАТ «ЧАЗ» (Чебоксарский агрегатний завод) у визначених регіонах Російської Федерації є ОАО «Компания «Алкис»».
Наданий в якості додаткового документу договору постачання запасних частин до тракторів від 29.03.2018 року №03/027-18 регламентує договірні стосунки між ІП ОСОБА_5 і ОАО «Компания «Алкис»» (м.Чебоксари, Російська Федерація). Відповідно до п. 1.2 даного документу найменування, кількість та ціна товару, а також умови, зазначаються в додатках до даного договору - специфікаціях, які є його невід`ємною частиною. Специфікації до даного документу не надано. Вищезазначене унеможливлює здійснення перевірки рівня вартості ціни від виробника, а також розміру застосованої дилерської знижки.
Наданим листом від 18.01.2019 року №03/18 зазначено, що вартість товарів узгоджено відповідно до повторних торгів комерційної пропозиції, результати яких закріплено у специфікації №1, яка є невід`ємним додатком до контракту №11/126-18 від 20.11.2018 року.
Однак, у специфікації №1 від 21.11.2018 року міститься інформація щодо вартості товару №29 «тележка левая в сборе» на рівні 1189405,57 рос.руб/шт.,а у додатку №1 від 27.11.2018 року вартість даної позиції змінено на 1180000,00 рос.руб./шт. Враховуючи вищезазначене, імпортером не підтверджено яким саме документом закріплено ціни за результатами участі у тендерних торгах.
При перевірці наданої листом від 04.03.2019 року №7 калькуляції транспортних витрат від 05.01.2019 року №0501 виявлено невідповідність наданої перевізником інформації з інформацією калькуляції від 03.01.2019 року №0301, яка надана імпортером під час консультацій з митним органом. Зокрема, калькуляція №0301 містить інформацію, що протяжність маршруту перевезення від м.Чебоксари (Російська Федерація) до м.Покров (Україна) становить 1530,00 км, а калькуляція №0501 - при складанні відрізків маршруту від м.Чебоксари до кордону і від кордону до м.Покров - 1865,00 км. Відповідно, при розрахунку вартості складових перевезення числові значення їх суми відмінні від значень, що заявлені перевізником у калькуляції №0301, де вказано вартість всього маршруту слідування вантажу.
Додатково повідомлено, що згідно з умовами п.3.5 контракту №11/126-18 оплата за здійснюється наступним шляхом - 70% вартості партії товару оплачується протягом 10 днів з дати підписання даної угоди та кінцевий розрахунок за поставку товару здійснюється протягом 30 днів з дати доставки товару покупцю.
Відповідно до платіжного доручення №1 від 26.11.2018 року імпортером здійснено оплату товару у розмірі 2 458 882,00 рос.руб., що складає 70% від суми 3512688,57 згідно специфікації № 1 від 21.11.2018 року.
Враховуючи дату оформлення оцінюваної партії товару у вільний обіг за ЕМД від 28.01.2019 року №UA110140/2019/000704, станом на дату надіслання листа від 04.03.2019 року №7 вартість товару повинна бути оплачена у 100% розмірі.
Крім того, п.3.3 контракту №11/126-18 передбачено, що в разі здійснення попередньої оплати, ціна на оплачену продукцію фіксуються на момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника та зміні не підлягає. Таким чином, товар оплачено за вартістю, зафіксованою специфікацією №1 від 21.11.2018 року, в якій вартість поставки є більшою, ніж згодом змінена вартість поставки специфікації від 27.11.2018 року №1.
Листом від 14.03.2019 №573/10/04-50-19-1 відповідач повідомив позивача про те, що рішення про коригування митної вартості від 23.01.2019 року №UA110000/2019/000002/2 залишається чинним, оскільки виявлені митницею розбіжності та неповнота відомостей не спростовані шляхом надання додаткових документів під час дії гарантійних зобов`язань.
ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР", не погодившись з рішення про коригування митної вартості та карткою відмови, звернулось до суду з позовом про їх скасування.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року, далі по тексту - МК України).
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до підпунктів 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 МК України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 МК України).
Згідно зі статтями 246, 248 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Згідно зі статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 1 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
На підставі частини 12 статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Так, судом встановлено, що поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення на підставі договору поставки від 20.11.2018 року №11/126-18, укладеного між ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР" (покупець, Україна) та ІП ОСОБА_4 (постачальник, м. Чебоксари, Росія).
Пунктом 3.1 вказаного договору встановлено, що ціна на продукцію зазначається спеціфікації на дату їх оформлення.
Так, у специфікації №1 від 27.11.2018 року до договору поставки товара №11/126-18 від 20.11.2018 року зазначено, що сума поставки складає 3 501 423 рос.рублів. Передоплата 70% від загальної суми поставки з моменту узгодження специфікації, повна оплата - протягом 30 днів після отримання продукції (а.с. 46).
В той же час, у наданому платіжному дорученні в іноземній валюті №1 від 26.11.2018 року в графі 70 "призначення платежу" зазначено: передоплата 70% за запчастини до договору №11/126-18 від 20.11.2018 року, специфікація №1 (а.с. 48).
Тобто, платіжне доручення датоване раніше (26.11.2018 року), ніж складено специфікацію №1 від 27.11.2018 року, якою визначено умови оплати. Також, у платіжному дорученні №1 вказано суму 2 458 882 рос.рублів, проте згідно специфікації від 27.11.2018 року сума передоплати 70% від загальної суми складає 2 450 996,1 рос.рублів, що відрізняється від суми, яка сплачена згідно платіжного доручення №1 від 26.11.2018 року.
Однак, суд вважає такі доводи представника позивача не обґрунтованими, оскільки вказані документи, які були надані митниці - договір поставки від 20.11.2018 року №11/126-18, специфікація №1 від 27.11.2018 року, платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 26.11.2018 року, специфікація № 1 від 21.11.2018 року містять числові розбіжності, що є обґрунтованою підставою для сумніву у відповідача щодо правильності визначення митної вартості.
Також, митницею встановлено, що декларантом не підтверджено числове значення витрат на транспортування.
Позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо такої значної різниці витрат на транспортування в Російській Федерації та Україні.
Також, надана позивачем договір-заявка від 26.12.2018 року №202 на перевезення вантажу а/м НОМЕР_1/НОМЕР_2 містить підпис і печатку лише замовника ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР", тобто дана заявка не відповідає вимогам п.3 даної заяви, зокрема, про те, що даний договір складено у 2-х екземплярах та підписаний кожною стороною.
Позивач не надав обґрунтованих пояснень з цього приводу, а лише зазначив, що вказаний договір-заявка подана помилково та не має юридичної сили.
Митницею встановлено, що постачальник ІП ОСОБА_4 придбав реалізовану позивачу продукцію у безпосереднього виробника тракторів Т-25, Т-35 ПАТ "Протрактор" за дилерськими цінами.
Проте, позивачем до митниці та до суду не надано дилерської угоди між продавцем та виробником товару.
Позивач зазначив, що відсутність дилерської угоди не впливає на числове значення митної вартості заявленого товару.
Однак, суд не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки надані ним документи на підтвердження митної вартості заявленого товару містили явні розбіжності, які не спростовано іншими наданими документами, тому у митниці були всі підстави вимагати від позивача надати всі документи для підтвердження числового значення митної вартості заявленого товару, зокрема, дилерської угоди між продавцем та виробником.
Також, у специфікації №1 від 21.11.2018 року, яка надана імпортером, містить інформацію щодо вартості товару №29 "тележка левая в сборе" на рівні 1189405,57 рос.рублів, а в специфікації №1 від 27.11.2018 року вартість даного товару визначена у розмірі - 1180000,00 рос.рублів.
Однак, як вже було встановлено, надані позивачем дві специфікації №1 від 21.11.2018 року та №1 від 27.11.2018 року містять числові розбіжності щодо вартості товару, та дата специфікації №1 від 27.11.2018 року є пізнішою, ніж дати сплати згідно цієї специфікації - 26.11.2018 року.
Позивачем не надано обґрунтованих пояснень з приводу надання двох різних специфікації, та якою саме специфікацію можливо встановити вартість заявленого товару до розмитнення.
При перевірці калькуляції транспортних витрат від 05.01.2019 року №0501 (надана декларантом) та калькуляції від 03.01.2019 року №0301 (надана імпортером) встановлено розбіжність у зазначені протяжності маршруту. Зокрема, у калькуляції від 03.01.2019 року зазначено, що протяжність маршруту від м.Чебоксари (Російська Федерація) до м.Покров (України) становить 1530 км., а у калькуляції від 05.01.2019 року протяжність цього же маршруту становить 1865 км.
При цьому, судом відхиляються доводи представника позивача про відсутність розбіжностей у числових значеннях визначення митної вартості товару, оскільки вказані твердження представником позивача жодними доказами не підтверджені, навпаки, представник позивача не зміг пояснити розбіжностей у сумах витратах на транспортування товару за межами України, які є складовими митної вартості товару згідно до вимог частини 10 статті 58 МК України.
Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що наведені розбіжності у поданих декларантом додаткових документах не спростовані представником позивача у ході судового розгляду справи жодними належними, достатніми та достовірними доказами у розумінні статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані декларувати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У зв`язку з наведеним, суд приходить висновку, що відсутність повних та достовірних відомостей, що підтверджують здійснення покупцем всіх платежів, у тому числі і витрат понесених на транспортування товару до митного кордону України, унеможливлюють підтвердження числового значення митної вартості імпортованих товарів за заявленою декларантом ціною договору (основним методом).
Вищезазначене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені статті 58 МК України в повному обсязі.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ПАТ "КРИВОРІЗЬКИЙ СПЕЦЦЕНТР" задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 19 липня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар