Справа № 460/1044/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2019 року м. Рівне №460/1044/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс"
доДержавної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області про:

- визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області по розподілу сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (ідентифікаційний код 13988757) платіжними дорученнями № 52 від 17.03.2016 на суму 1157,16 грн., №53 від 22.03.2016 на суму 5015,43 грн., № 56 від 22.03.2016 на суму 2639,94 грн., № 58 від 23.03.2016 на суму 708,00 грн., №60 від 25.03.2016 на суму 7198,24 грн., №3 від 30.03.2016 на суму 25975,57 грн., №10 від 08.04.2016 на суму 10200,00 грн., №19 від 20.04.2016 на суму 2913,14 грн., №21 від 26.04.2016 на суму 30448,94 грн., №29 від 28.04.2016 на суму 2812,36 грн., №1 від 04.05.2016 на суму 6055,00 грн., №53 від 25.05.2016 на суму 32959,24 грн., №88 від 17.06.2016 на суму 6305,67 грн., №90 від 17.06.2016 на суму 10650,69 грн., №93 від 22.06.2016 на суму 2 737,98 грн., №123 від 15.07.2016 на суму 8780,00 грн., №130 від 21.07.2016 на суму 11145,31 грн., №140 від 28.07.2016 на суму 22768,03 грн., №171 від 25.08.2016 на суму 30448,94 грн., №175 від 26.08.2016 на суму 4969,57 грн., №176 від 29.08.2016 на суму 7275,83 грн., податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 250110,04 грн. на погашення податкового боргу та пені у розмірі 250110,04 грн.;

- зобов`язання Головного управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (ідентифікаційний код 13988757) з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 250110,04 грн. за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях № 52 від 17.03.2016 на суму 1157,16 грн., №53 від 22.03.2016 на суму 5015,43 грн., № 56 від 22.03.2016 на суму 2639,94 грн., № 58 від 23.03.2016 на суму 708,00 грн., №60 від 25.03.2016 на суму 7198,24 грн., №3 від 30.03.2016 на суму 25975,57 грн., №10 від 08.04.2016 на суму 10200,00 грн., №19 від 20.04.2016 на суму 2913,14 грн., №21 від 26.04.2016 на суму 30448,94 грн., №29 від 28.04.2016 на суму 2812,36 грн., №1 від 04.05.2016 на суму 6055,00 грн., №53 від 25.05.2016 на суму 32959,24 грн., №88 від 17.06.2016 на суму 6305,67 грн., №90 від 17.06.2016 на суму 10650,69 грн., №93 від 22.06.2016 на суму 25737,98 грн., №123 від 15.07.2016 на суму 8780,00 грн., №130 від 21.07.2016 на суму 11145,31 грн., №140 від 28.07.2016 на суму 22768,03 грн., №171 від 25.08.2016 на суму 30448,94 грн., №175 від 26.08.2016 на суму 4969,57 грн., №176 від 29.08.2016 на суму 7275,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним повністю сплачено податкові зобов`язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за лютий-липень 2016 року, проте з інтегрованої картки платника податків вбачається, що сплачені кошти, як орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності, податковим органом протиправно спрямовано в погашення податкового боргу та пені, нарахованої в минулі періоди. Вказує на те, що оспорювана сума пені з орендної плати з юридичних осіб за 2011-2016 роки була визначена в порушення вимог ст.129 Податкового кодексу України, оскільки нарахована на грошові зобов`язання, що виникли на підставі скасованих в судовому порядку податкових повідомлень-рішень. Також зазначає про те, що відповідач не виключав з обліку пеню, у стягненні якої було відмовлено судовими рішеннями. Наголошує на тому, що здійснюючи у 2016 році зарахування сум поточних платежів в рахунок погашення заборгованості за вересень-грудень 2012 року, жовтень-грудень 2013 року, січень-квітень 2014 року податковим органом не враховано фактів подачі ТОВ "Рівненський МЖК" уточнюючих податкових декларацій, якими зменшено нараховану до сплати орендну плату з юридичних осіб; погашення податкового боргу, відсутність якого встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили; погашення податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб у розмірі значно більшому, ніж були визначені позивачем у податкових деклараціях з орендної плати за землю, з урахуванням уточнюючих податкових декларацій з орендної плати за землю. На думку позивача, не зарахування відповідачем платіжних доручень за 2016 рік, сплачених у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб за лютий-липень 2016 року, а навпаки списання з цих коштів неіснуючої безпідставно внесеної до інтегрованої картки платника пені та податкового боргу, покладає на позивача необхідність повторно сплатити кошти в розмірі списаного податкового боргу та пені для усунення податкового боргу, який було протиправно визначено відповідачем. За таких обставин, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, та встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву (відзив).

Відповідач 2 Головне управління ДФС у Рівненській області 19.06.2019 подало відзив, де зазначило, що позивач сплачував не поточні платежі з грошового зобов`язання по оплаті з орендної плати за землю, а погашав податковий борг в порядку черговості. Вказував на необхідності залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 19.06.2019 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 17.07.2019 о 09:30 год.

Представники позивача та відповідачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частин першої та дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, ухвалою суду від 17.07.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" №296 від 28.03.2018 реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби за переліком згідно з додатком.

Так, відповідно до Переліку територіальних органів Державної фіскальної служби, які реорганізуються шляхом приєднання як структурні підрозділи до відповідних територіальних органів Служби, Державну податкову інспекцію у м. Рівному Головного управління ДФС реорганізовано шляхом приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Рівненській області.

За правилами частини першої статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для заміни відповідача 1 на правонаступника Головне управління ДФС у Рівненській області.

Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що 02.12.1993 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний жилий комплекс" (надалі ТОВ "Рівненський МЖК") зареєстроване як юридична особа. На обліку в ДПІ у м. Рівному перебуває з 31.08.1995.

30 січня 2012 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій задекларувало до сплати грошове зобов`язання на загальну суму 272509,50 грн., в тому числі за січень-листопад по 22709,12 грн., а за грудень 22709,18 грн.

28 серпня 2012 року позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 226083,90 грн., зокрема за: січень 2012 року 18840,33 грн.; лютий 2012 року 18840,33 грн.; березень 2012 року 18840,33 грн.; квітень 2012 року 18840,33 грн.; травень 2012 року 18840,33 грн.; червень 2012 року 18840,33 грн.; липень 2012 року 18840,33 грн.; серпень 2012 року 18840,33 грн.; вересень 2012 року 18840,33 грн.; жовтень 2012 року 18840,33 грн.; листопад 2012 року 18840,33 грн.; грудень 2012 року 18840,27 грн.

Нараховано до зменшення податкового зобов`язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р.14-р.13)) за: січень 3868,79 грн., лютий 3868,79 грн., березень 3868,79 грн., квітень 3868,79 грн., за травень 3868,79 грн., червень 3868,79 грн., липень 3868,79 грн., серпень 3868,79 грн., вересень 3868,79 грн., жовтень 3868,79 грн., листопад 3868,79 грн., грудень 3868,91 грн.

19 лютого 2013 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2013 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2013 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 226083,90 грн., в тому числі за січень-листопад 18840,33 грн., за грудень 18840,27 грн.

22 березня 2013 року товариство подало уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2012 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 202201,29 грн. зокрема за: січень 2012 року 16850,11 грн.; лютий 2012 року 16850,11 грн.; березень 2012 року 16850,11 грн.; квітень 2012 року 16850,11 грн.; травень 2012 року 16850,11 грн.; червень 2012 року 16850,11 грн.; липень 2012 року 16850,11 грн.; серпень 2012 року 16850,11 грн.; вересень 2012 року 16850,11 грн.; жовтень 2012 року 16850,11 грн.; листопад 2012 року 16850,11 грн.; грудень 2012 року 16850,08 грн.

Нараховано до зменшення податкового зобов`язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2012 рік (позитивне значення (р.14-р.13)) за січень-листопад - по 1990,22 грн., за грудень - 1990,19 грн.

Крім того, 22 березня 2013 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2013 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 202201,29 грн., зокрема за: січень 2013 року 16850,11 грн.; лютий 2013 року 16850,11 грн.; березень 2013 року 16850,11 грн.; квітень 2013 року 16850,11 грн.; травень 2013 року 16850,11 грн.; червень 2013 року 16850,11 грн.; липень 2013 року 16850,11 грн.; серпень 2013 року 16850,11 грн.; вересень 2013 року 16850,11 грн.; жовтень 2013 року 16850,11грн.; листопад 2013 року 16850,11 грн.; грудень 2013 року 16850,08 грн.

Нараховано до зменшення податкового зобов`язання по орендній платі за землі державної або комунальної власності на 2013 рік (позитивне значення (р.14-р.13)) за: січень 2013 року 1990,22 грн.; лютий 2013 року 1990,22 грн.; березень 2013 року 1990,22 грн.; квітень 2013 року 1990,22 грн.; травень 1990,22 грн., червень 1990,22 грн., липень 1990,22 грн., серпень 1990,22 грн., вересень 1990,22 грн., жовтень 1990,22 грн., листопад 1990,22 грн., грудень 1990,19 грн.

20 лютого 2014 року позивачем подано до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2014 рік, в якій задекларувано до сплати грошове зобов`язання на загальну суму 286250,73 грн., в тому числі за грудень - 23854,09 грн., а за січень-листопад - по 23854,24 грн.

Крім того, 24 квітня 2014 року товариство подало до ДПІ у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2014 рік, в які задекларовано до сплати за 2014 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 284940,06 грн., зокрема за: січень 2014 року 23997,96 грн.; лютий 2014 року 23859,69 грн.; березень 2014 року 23708,25 грн.; квітень 2014 року 23708,25 грн.; травень 2014 року 23708,25 грн.; червень 2014 року 23708,25 грн.; липень 2014 року 23708,25 грн.; серпень 2014 року 23708,25 грн.; вересень 2014 року 23708,25 грн.; жовтень 2014 року 23708,25 грн.; листопад 2014 року 23708,25 грн.; грудень 2014 року 23708,16 грн.

Вказаною декларацією позивач зменшив свої зобов`язання по основній звітній декларації (позитивне значення: рядок 14 - рядок 13), а саме: за грудень на 145,93 грн., а за березень - листопад на 145,99 грн. щомісячно. При цьому, позивач збільшив свої зобов`язання за січень на 143,72 грн. і за лютий на 5,45 грн.

13 лютого 2015 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2015 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2015 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 355890,14 грн., в тому числі за січень-листопад 2015 року - 29657,51 грн., за грудень 2015 року - 29657,53 грн.

11 лютого 2016 року позивачем подано до ДПІ у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2016 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2016 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 512332,80 грн., зокрема: січень 2016 року 42694, 40 грн.; лютий 2016 року 42694, 40 грн.; березень 2016 року 42694,40 грн.; квітень 2016 року 42694,40 грн.; травень 2016 року 42 694,40 грн.; червень 2016 року 42694,40 грн.; липень 2016 року 42694,40 грн.; серпень 2016 року 42694,40 грн.; вересень 2016 року 42694,40 грн.; жовтень 2016 року 42694,40грн.; листопад 2016 року 42694,40 грн.; грудень 2016 року 42694,40 грн.

Відповідними платіжними дорученнями підтверджується, що позивачем систематично сплачувалися податкові зобов`язання з орендної плати за землю за лютий-липень 2016 року.

Водночас, з інтегрованої картки платника податків ТОВ "Рівненський МЖК" за платежем орендна плата з юридичних осіб вбачається, що сплачені кошти як орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності за березень-серпень 2016 року податковим органом спрямовано в погашення податкового боргу за вересень-грудень 2012 року, жовтень-грудень 2013 року, січень-квітень 2014 року та пені у загальному розмірі 250110,04 грн.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статтей 285-287 цього розділу (п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п. 285.1 ст. 285 Податкового кодексу України).

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2 ст. 285 Податкового кодексу України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України).

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році (п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.152 цієї статті передбачено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм випливає, що податковий борг може бути погашено лише коштами (в тому числі надміру сплаченими платником податків) або майном (майновими правами) платника податків.

Тобто, податковий борг не може бути погашений за рахунок показників уточнюючих розрахунків платника податків, в яких відображено нарахування до зменшення податкового зобов`язання (рядок 178 уточнюючої податкової декларації з плати за землю).

Подання уточнюючих декларацій, в яких заповнений рядок 178, тягне за собою зменшення показників раніше задекларованих податкових зобов`язань, і ніяким чином не може бути розцінене в якості погашення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Пунктом 129.3. статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно з приписами пункту 129.2. статті 129 Податкового кодексу України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, положеннями статті 129 Податкового кодексу України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання та, як наслідок, виникнення боргу.

За своєю суттю пеня є видом юридичної відповідальності, яка застосовується до платників податків за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, та нараховується на основну суму грошового зобов`язання яка визначається платником податку та/або контролюючим органом.

Крім того, пунктом 57.4 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, відсутність податкового боргу та факт його погашення виключає право податкового органу нараховувати пеню, а факт скасування грошового зобов`язання призводить до скасування пені.

Всупереч вказаним нормам чинного законодавства, податковий орган нараховував пеню на грошові зобов`язання, що виникли на підставі податкових повідомлень-рішень, які були скасовані в судовому порядку та не виключав з обліку пеню та податковий борг, у стягненні яких було відмовлено судовими рішеннями.

Зокрема, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а у задоволенні адміністративного позову ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС до ТОВ "Рівненський МЖК" про стягнення податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 19246,00 грн. та по орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 40503,08 грн. (що виникла на підставі декларації №1430 від 30.01.2012 з урахуванням уточнюючої декларації №57774 від 28.08.2012 у розмірі 18840,33 грн. за вересень 2012 та у розмірі 18840,33 грн. за жовтень 2012, пеня 2822,42 грн.) відмовлено. Крім того, приймаючи дану постанову судом встановлено відсутність податкового боргу відповідача по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за жовтень-грудень 2010 року на погашення якого направлялися сплачені ТОВ "Рівненський МЖК" у 2012 році кошти.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 у справі №817/56/13-а у задоволенні адміністративного позову ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС до ТОВ "Рівненський МЖК" щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, в частині вимог про стягнення податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 44438,39 грн. (що виникла на підставі декларації №1430 від 30.01.2012 з урахуванням уточнюючої декларації №57774 від 28.08.2012 на суму 18840,33 грн. за липень 2012, на суму 18840,33 грн. за серпень 2012, пені в загальній сумі 6757,73 грн., яка була нарахована 30.08.2012, 11.09.2012, 26.09.2012, 08.10.2012, 30.10.2012) відмовлено.

Контролюючим органом порушено вимоги пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, внаслідок чого здійснено зарахування сплати поточних платежів з грошового зобов`язання по оплаті орендної плати за землю за лютий-липень 2016 року в рахунок погашення податкового боргу по сплаті орендної плати за землю за вересень-грудень 2012 року, жовтень-грудень 2013 року, січень-квітень 2014 року, відсутність якого підтверджується платіжними документами позивача, а також встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Як встановлено судом, податковий орган здійснював зарахування поточних зобов`язань з орендної плати за землю у 2016 році в рахунок погашення податкового боргу за 2012-2014 роки, відсутність якого встановлена постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі №2а/1770/5490/2011, від 13.02.2013 у справі №817/56/13-а, від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а, від 30.04.2013 року у справі №817/228/13-а, від 15.03.2013 у справі №817/424/13-а, від 20.03.2013 у справі №817/425/13-а, від 10.04.2013 у справі №817/747/13-а, від 08.05.2013 у справі №817/1060/13-а, від 08.07.2014 у справі №817/1526/14, від 08.11.2014 у справі №817/2547/14, від 14.01.2015 у справі №817/3477/14 (а.с.138-198 т.1), від 16.08.2016 у справі №817/682/16, від 23.09.2016 у справі №817/341/16, від 26.09.2016 у справі №817/783/16, від 21.12.2016 у справі №817/1419/16, від 27.12.2016 у справі №817/928/16, від 14.04.2017 у справі №817/2060/16, від 11.05.2017 у справі №817/2523/16.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у справі №817/1774/16 визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 30.08.2011 по 09.12.2013 ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 159492,86 грн., а також зобов`язано ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області внести зміни до картки особового рахунку ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 30.08.2011 по 09.12.2013 пені в розмірі 159492,86 грн.

Також постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі №817/858/17 визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному щодо нарахування в період з 24.04.2014 по 04.05.2016 ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 203997,82 грн., а також зобов`язано ДПІ у м. Рівному внести зміни до картки особового рахунку ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 24.04.2014 по 04.05.2016 пені в розмірі 203997,82 грн.

Крім того, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 у справі №817/1159/18, визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 25.05.2016 по 29.08.2016 ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 65799,18 грн., а також зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 25.05.2016 по 29.08.2016 пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 65799,18 грн.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено ту обставину, що податковий борг минулих періодів, в рахунок погашення якого відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем з метою сплати поточних грошових зобов`язань з орендної плати за землю за 2012-2014 роки, фактично був відсутній.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суму у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом встановлено, що 30.09.2013 Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №10 про розстрочення ТОВ "Рівненський МЖК" податкового боргу в сумі 724268,62 грн., а саме: 571120,98 грн. основного платежу, 153147,64 грн. штрафних санкцій, по строкам сплати 10.10.2013 - в сумі 241422,87 грн., 08.11.2013 - в сумі 241422,87 грн., 10.12.2013 - в сумі 241422,88 грн.

Пунктом 100.2 статті 100 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 100.6 статті 100 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) визначено, що розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

30.09.2013 між ДПІ у м. Рівному та ТОВ "Рівненський МЖК" укладено договір про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.

29.11.2013 Головним управлінням Міндоходів у Рівненській області прийнято рішення №10s про скасування розстрочення податкового боргу, а також надано розрахунок суми податкової заборгованості позивача.

До складу податкової заборгованості, яка відображена у рішенні ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №10, входить податкова заборгованість по декларації від 30.01.2012 №1430, по стягненню якої відмовлено податковому органу, а саме: постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 у справі №817/55/13-а та постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.02.2013 у справі за №817/56/13-а.

Тому, подальше спрямування поточних платежів платника податків на погашення податкового боргу, розстроченого рішенням ГУ Міндоходів у Рівненській області від 30.09.2013 №10, в який включено декларацію від 30.01.2012 №1430, є неправомірним та має наслідком недостовірність відомостей інформаційних систем податкового органу щодо суми податкового боргу ТОВ "Рівненський МЖК".

Разом з тим, як вже було зазначено судом, кошти, сплачені ТОВ "Рівненський МЖК" як поточні податкові зобов`язання з орендної плати за землю у 2016 році, контролюючим органом спрямовувалися в тому числі на погашення пені, нарахованої у 2013 році.

Також судом встановлено, що відповідач здійснюючи у 2016 році зарахування сум поточних платежів з орендної плати в рахунок погашення заборгованості за 2012-2014 роки визначав суми такої заборгованості без врахування фактів подачі уточнюючих податкових декларацій 28.08.2012, 22.03.2013, 24.04.2014, а саме: за вересень 2012 року зараховано 30.03.2016 14034,19 грн., 08.04.2016 5861,98 грн., всього 19896,17 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за вересень 2012 задекларовано до сплати 16850,11 грн., що є менше на 3046,06 грн. зарахованої суми; за жовтень 2012 зараховано 08.04.2016 4338,02 грн., 20.04.2016 2913,14 грн., 26.04.2016 15457,96 грн., всього 22709,12 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за жовтень 2012 задекларовано до сплати 16850,11 грн., що є менше на 5859,01 грн. зарахованої суми; за листопад 2012 зараховано 26.04.2016 14990,86 грн., 28.04.2016 2812,36 грн., 04.05.2016 4905,78 грн., всього 22709,12 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за листопад 2012 задекларовано до сплати 16850,11 грн., що є менше на 5859,01 грн. зарахованої суми; за грудень 2012 зараховано 04.05.2016 1149,22 грн., 25.05.2016 21559,96 грн., всього 22709,18 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2012 рік, поданої 22.03.2013 за грудень 2012 задекларовано до сплати 16850,08 грн., що є менше на 5859,10 грн. зарахованої суми; за жовтень 2013 зараховано 25.05.2016 10739,82 грн., 17.06.2016 8100,51 грн., всього 18840,33 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2013 рік, поданої 22.03.2013 за жовтень 2013 задекларовано до сплати 16850,11 грн., що є менше на 1990,22 грн. зарахованої суми; за листопад 2013 зараховано 17.06.2016 3842,38 грн., 22.06.2016 14997,95 грн., всього 18840,33 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2013 рік, поданої 22.03.2013 за листопад 2013 задекларовано до сплати 16850,11 грн., що є менше на 1990,22 грн. зарахованої суми; за грудень 2013 зараховано 22.06.2016 10 734,21 грн., 13.07.2016 2,21 грн., 18.07.2016 8103,85 грн., всього 18840,27 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2013 рік, поданої 22.03.2013 за грудень 2013 задекларовано до сплати 16850,08 грн., що є менше на 1990,19 грн. зарахованої суми; за березень 2014 зараховано 25.08.2016 16718,35 грн., 26.08.2016 4 969,57 грн., 29.08.2016 2166,32 грн., всього 23854,24 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 за березень 2014 задекларовано до сплати 23708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми; за квітень 2014 зараховано 29.08.2016 4317,54 грн., 27.09.2016 19536,70 грн., всього 23854,24 грн., водночас згідно уточнюючої податкової декларації за 2014 рік, поданої 24.04.2014 за квітень 2014 задекларовано до сплати 23708,25 грн., що є менше на 145,99 грн. зарахованої суми.

Не зважаючи на вказані обставини та вимоги чинного законодавства, відповідачем не здійснено належного відображення даних в інтегрованій картці платника податків позивача - на підставі рішень суду, що набрали законної сили та з урахуванням сплати податкових зобов`язань відповідно до поданих уточнюючих податкових декларацій.

Механізм зворотнього віднесення протиправно списаних в оплату пені коштів та відображення інформації в інтегрованій картці платника податків з 10.06.2016 передбачено пунктом 5 розділу 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (набрання чинності з 10.06.2016) (далі - Порядок №422).

Згідно із п. 5.2. Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України № 953 від 17.12.2010 (далі - Інструкція № 953) (втратила чинність 10.06.2016) пеня, нарахована на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягає скасуванню, а якщо така пеня була сплачена, вона підлягає зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 Кодексу.

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку № 422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в інформаційній системі (далі - ІКП) облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи. У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Крім того, згідно підпунктом 3 параграфу 4 розділу 5 Порядку № 422 у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень /рішень/ вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси "Скасовується в адміністративному порядку", або "Вручено, адміністративний розгляд", або "Анульовано" при частковому скасуванні.

Згідно з положеннями пункту 21.1.10 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, тому відображення в ній податкової заборгованості по фактично сплаченим сумам порушує права платника податків.

У даному випадку у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали точний облік усіх нарахованих і сплачених сум до бюджету, оскільки невідповідність такого обліку фактичним задекларованим показникам сталась не з вини позивача.

Незарахування відповідачем відповідно до платіжних доручень коштів, сплачених у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) за лютий-липень 2016, а навпаки списання з цих коштів неіснуючої безпідставно внесеної до інтегрованої картки платника пені та податкового боргу покладає на позивача необхідність повторно сплатити кошти в розмірі списаного податкового боргу та пені для усунення податкового боргу, який було протиправно визначено відповідачем.

Твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, відхиляються судом, оскільки не зарахування (відображення) відповідних платіжних доручень в обліковій картці (особовому рахунку) платника податку та нарахування відповідної пені є триваючим порушенням прав позивача.

Тобто, в даному випадку, предметом позовних вимог є існування податкової заборгованості через неврахування відповідних уточнюючих розрахунків до податкових декларацій та платіжних доручень податковим органом, право на відображення яких продовжує існувати до моменту їх відображення (внесення) згідно із законом.

Крім того, враховуючи тривалість судового оскарження щодо наявності у позивача податкового боргу та правомірності нарахування пені за попередні періоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що строк звернення до суду з даним адміністративним позовом пропущено.

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано належними та допустимими доказами позовні вимоги, а тому позов слід задовольнити повністю.

Суд зазначає, що з метою захисту прав позивача та відновлення фінансового стану останнього, єдиним ефективним способом захисту є зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків, шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 250110,04 грн. за призначенням платежу, вказаному позивачем у платіжних дорученнях 2016 року - сплата податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) за лютий-липень 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області, судові витрати на суму 3751,66 грн., сплачених згідно платіжного доручення №112 від 20.05.2019 (а.с. 55).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (вул. М.Струтинської, 13-Б, м. Рівне, 33003, ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненська область, 33023, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області по розподілу сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (ідентифікаційний код 13988757) платіжними дорученнями № 52 від 17.03.2016 року на суму 1157,16 грн., №53 від 22.03.2016 року на суму 5015,43 грн., № 56 від 22.03.2016 року на суму 2639,94 грн., № 58 від 23.03.2016 року на суму 708,00 грн., №60 від 25.03.2016 року на суму 7198,24 грн., №3 від 30.03.2016 року на суму 25975,57 грн., №10 від 08.04.2016 року на суму 10200,00 грн., №19 від 20.04.2016 року на суму 2913,14 грн., №21 від 26.04.2016 року на суму 30448,94 грн., №29 від 28.04.2016 року на суму 2812,36 грн., №1 від 04.05.2016 року на суму 6055,00 грн., №53 від 25.05.2016 року на суму 32959,24 грн., №88 від 17.06.2016 року на суму 6305,67 грн., №90 від 17.06.2016 року на суму 10650,69 грн., №93 від 22.06.2016 року на суму 25737,98 грн., №123 від 15.07.2016 року на суму 8780,00 грн., №130 від 21.07.2016 року на суму 11145,31 грн., №140 від 28.07.2016 року на суму 22768,03 грн., №171 від 25.08.2016 року на суму 30448,94 грн., №175 від 26.08.2016 року на суму 4969,57 грн., №176 від 29.08.2016 року на суму 7275,83 грн., податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 250110,04 грн. на погашення податкового боргу та пені у розмірі 250110,04 грн.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (ідентифікаційний код 13988757) з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 250110,04 грн. за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях № 52 від 17.03.2016 року на суму 1157,16 грн., №53 від 22.03.2016 року на суму 5015,43 грн., № 56 від 22.03.2016 року на суму 2639,94 грн., № 58 від 23.03.2016 року на суму 708,00 грн., №60 від 25.03.2016 року на суму 7198,24 грн., №3 від 30.03.2016 року на суму 25975,57 грн., №10 від 08.04.2016 року на суму 10200,00 грн., №19 від 20.04.2016 року на суму 2913,14 грн., №21 від 26.04.2016 року на суму 30448,94 грн., №29 від 28.04.2016 року на суму 2812,36 грн., №1 від 04.05.2016 року на суму 6055,00 грн., №53 від 25.05.2016 року на суму 32959,24 грн., №88 від 17.06.2016 року на суму 6305,67 грн., №90 від 17.06.2016 року на суму 10650,69 грн., №93 від 22.06.2016 року на суму 25737,98 грн., №123 від 15.07.2016 року на суму 8780,00 грн., №130 від 21.07.2016 року на суму 11145,31 грн., №140 від 28.07.2016 року на суму 22768,03 грн., №171 від 25.08.2016 року на суму 30448,94 грн., №175 від 26.08.2016 року на суму 4969,57 грн., №176 від 29.08.2016 року на суму 7275,83 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (, вул. М.Струтинської, 13-Б, м. Рівне, 33003) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023) судові витрати на суму 3751 (три тисячі сімсот п`ятдесят одна) грн. 66 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 липня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.