Справа № 240/516/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/516/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов С.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

26 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300,3004 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03 липня 2019 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 у червні 2008 року був звільнений з посади помічника начальника - оперативного чергового Черняхівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області.

В період проходження служби під час виконання службових обов`язків, а саме 26 вересня 2004 року позивач отримав травму, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №236/82 (а.с.14).

У 2008 році, при первинному огляді МСЕК, у зв`язку із травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків, позивачу встановлено 25 % (в тому числі за наслідками травми 20%, по захворюванню - 5%), втрати професійної працездатності та в подальшому було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 11154,00 грн, про що свідчить висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності, згідно із Законом України «Про міліцію», який міститься в матеріалах справи (а.с.46).

У подальшому, з 28 жовтня 2015 року, позивачу була встановлена 3 група інвалідності, що настала в результаті захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 218597 від 25.11.2015року (а.с.15).

26.11.2018 року ОСОБА_1 була встановлена 2 група інвалідності - інваліда війни, відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 101729- з 26.06.2018 року (а.с.16).

У зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, позивач 20.12.2018 року звернувся до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому чинним законодавством, з урахуванням раніше виплачених сум. До вказаної заяви надав копії наступних документів: паспорту та пенсійного посвідчення, ідентифікаційного коду, посвідчення інваліда війни, свідоцтва про хворобу, довідки МСЕК №101729 від 25.11.2015 року та №218597 від 26.11.2018 року.

Листом від 11.01.2019 року за вих. № КІ-278лк/29/105/05-2019 Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повідомило позивача про відмову у прийнятті відповідного рішення, оскільки його заява не відповідала встановленій формі та не було додано позивачем документи у відповідності до п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що роз`яснення відповідача, викладене у листі №Ш-278лк/29/105/05-2019 від 11.01.2019 не може вважатися відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, оскільки до повноважень відповідача не відноситься обов`язок вирішення вказаного питання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач та відповідач фактично погодились із висновками суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області лише щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що додаються (далі - Порядок №850).

Вказаний Порядок, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до абз. 2 п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема у розмірі:200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

З матеріалів справи встановлено, що 26 листопада 2018 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 101729 від 26.11.2018 року.

Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Крім того, до заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сімї загиблого (померлого) працівника міліції (п.8 Порядку №850).

В свою чергу, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови, що передбачено п.9 Порядку №850.

Аналіз вищевикладених норм, дає підстави вважати, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності приймається Міністерством внутрішніх справ України, а на відповідача у справі покладено лише обов`язок сформувати поданий заявником пакет документів та направити його до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення.

Відтак, із вищевикладених положень законодавства та означених обставин справи слідує, що подана особою заява на розгляд заява про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності разом із доданими до неї документами, повинен закінчуватись прийняттям відповідного висновку щодо виплати грошової допомоги та направленням його до Міністерства внутрішніх справ, однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання та про протиправну відмову у прийнятті вказаних документів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області не складено та не подано на затвердження до МВС України відносно ОСОБА_1 висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності пов`язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що роз`яснення відповідача, викладене у листі №Ш-278лк/29/105/05-2019 від 11.01.2019 не може вважатися відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, оскільки до повноважень відповідача не відноситься обов`язок вирішення вказаного питання.

Разом з цим, суд зауважує, що в даному випадку відповідачем було лише відмовлено ОСОБА_1 у формуванні пакету документів для направлення їх до уповноваженого органу (Міністерства внутрішніх справ України) на вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги, а не у призначенні одноразової грошової допомоги, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 необхідно зобов`язати відповідача прийняти подані позивачем документи, сформувати висновок щодо виплати грошової допомоги та направити його до Міністерства внутрішніх справ України для вирішення питання про призначення або у випадках визначених п.14 Порядку №850 про відмову в призначенні грошової допомоги.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відтак, висновок суду першої інстанції про часткове задоволення даного адміністративного позову є обґрунтованим.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.