Справа № 388/748/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 липня 2019 року м. Кропивницький Справа №388/748/19

провадження № 2-іс/340/62/19

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Момонт Г.М., розглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , м. Долинська АДРЕСА_1

до відповідача-1: ОСОБА_3 , м. Долинська, Кіровоградська область, АДРЕСА_2 ;

відповідача-2: ОСОБА_4 , м. Долинська, Кіровоградська область, АДРЕСА_2 ;

відповідача-3: Долинської міської ради Кіровоградської області, м. Долинська, Кіровоградська область, вул. Соборності України, 50;

відповідача-4: ОСОБА_5 м. Долинська, Кіровоградська область, АДРЕСА_3

про визнання технічної документації із землеустрою нікчемною та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Долинського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Долинської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_5 про:

- визнання «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 в АДРЕСА_2 » виготовлену інженером-землевпорядником ОСОБА_5 громадянину ОСОБА_3 нікчемною.

- скасування рішення ІХ сесії сьомого скликання Долинської міської ради Кіровоградської області №323 від 28 жовтня 2016 року «Про передачу у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 ».

Ухвалою судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2019 р. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Долинського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Долинської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_5 про документації нікчемною та скасування рішення сесії, передано на розгляд до іншого адміністративного суду, а саме до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

З огляду на приписи п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

Публічно-правовий спір спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини 1 ст.4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу зазначених норм встановлено, шо до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб1єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама лише участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою для вирішення юрисдикції справ є характер правовідносин, з яких виник спір. Так, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №914/2006/17.

Водночас слід враховувати, що приватно-правові відносини вирізняються публічно-правових саме наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. При цьому, спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Критеріями розмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Невизнання або оспорювання.

З огляду на п.10 ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачі звернулися до суду з позовом щодо визнання нікчемною «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 в АДРЕСА_2 області» та скасування рішення ІХ сесії сьомого скликання Долинської міської ради Кіровоградської області №323 від 28 жовтня 2016 року «Про передачу у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 »

Підставою для звернення з даним позовом стало те, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою не було погоджено межі у зв`язку з чим, на думку позивачів, порушено межі і їх приватна земельна ділянка значно зменшилася.

З викладеного вбачається, що виникнення спору зумовлено неузгодженістю меж суміжних земельних ділянок між їх власниками, що свідчить про приватно-правовий характер спірних правовідносин.

Таким чином, спір у даній справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про передачу у власність земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачами свого цивільного права, а тому такий спір має приватноправовий характер та з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду наведеною у постанові від 03.07.2019 р. у справі №0940/2274/18 (провадження №11513апп19).

Стосовно позовної вимоги про визнання «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 в АДРЕСА_2 » виготовлену інженером-землевпорядником ОСОБА_5 громадянину ОСОБА_3 нікчемною суддя зазначає наступне.

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р. №858-IV визначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Частиною 6 статті 186 Земельного кодексу України передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Таким чином, технічна документація із землеустрою підлягає погодженню і затвердженню, а тому оскарження документації із землеустрою не може бути самостійним предметом судового розгляду. Натомість обставини виготовлення технічної документації із землеустрою, які призвели до ймовірного порушення прав позивачів можуть бути доказами в обґрунтування позовних вимог під час розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

Отже, зазначена позовна вимога не підлягає розгляду не лише в порядку адміністративної, а і в порядку будь-якої іншої юрисдикції.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 24.04.2019 р. у справі №128/3751/14-а (провадження №11-1454апп18).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи, що спірні правовідносини за своєю правою природою є приватноправовими та не мають характеру публічно-правових відносин, даний позов не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст.ст.243, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №388/748/19 (№2-іс/340/62/19) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Долинської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_5 про визнання технічної документації із землеустрою нікчемною та скасування рішення.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до цивільної юрисдикції.

Повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня підписання такої ухвали.

Дата підписання ухвали 23 липня 2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт