Справа № 520/1726/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. № 520/1726/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області (61050, м.Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 36), Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000. м.Харків, вул. Є.Котляра, 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області, Харківського приміського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати дії Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахуванні, судді у відставці, ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року неправомірними;

- зобов`язати Харківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання: з 01.01.2018 року у розмірі 86 відсотків заробітної плати на підставі довідки територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області від 06.08.2018 року № 04-52/453 з урахуванням здійснених виплат, з 01.12.2018 року в розмірі 86 відсотків заробітної плати на підставі довідки територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області від 20.12.2018 року №-708 з урахуванням здійснених виплат, з 01.01.2019 року у розмірі 86 відсотків заробітної плати на підставі довідки територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області від 15.01.2019 року № -44 з урахуванням здійснених виплат.

- визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо надання ОСОБА_1 , судді у відставці, довідок від 20.12.2018 року №-708 та від 15.01.2019 року №-44 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області надати ОСОБА_1 , судді у відставці, довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з грудня 2018 року, з урахуванням 15 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.01.2018 року, що становить 55 845 грн. (3723 грн. х 15), виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік", надбавку за вислугу років 70 відсотків (39 091,50 грн.) та з 01.01.2019 року 15 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.01.2019 року, що становить 62595 грн. (4173 грн. х 15), виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік", надбавку за вислугу років 70 відсотків (43816,50 грн.);

- зобов`язати Харківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання: з 01.12.2018 року у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди з розрахунку посадового окладу для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із суми 15 мінімальних заробітних плат, що становить 55 845 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. - (3723 грн. х 15), виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік", надбавку за вислугу років 70 відсотків (39 091,50 грн.), з 01.01.2019 року 62 595 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. - (4173 грн. х 15) виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік", надбавку за вислугу років 70 відсотків (43 816,50 грн.);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на мою користь судовий збір в сумі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Харківської обласної Ради народних депутатів XII сесії XXI скликання від 25.02.1993 року обраний суддею Нововодолазького районного суду Харківської області, а з 2007 року по час виходу у відставку перебував на адміністративній посаді голови Нововодолазького районного суду Харківської області. Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 за № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів" позивача звільнено з посади судді Нововодолазького районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Наказом по Нововодолазькому суду Харківської області від 25.10.2016 за № 02-05/40 позивача відраховано зі штату суду з 25.10.2016 та звільнено з посади судді. 06 серпня 2018 року позивачем отримано довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області №04-52/451 про зміну суддівської винагороди "грошового утримання суддів у відставці", у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про проведення перерахунку, нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання, однак на даний час перерахунок довічного утримання не проведено. Нездійснення Харківським приміським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області перерахунку та невиплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області № 04-52/453 від 06.08.2018 року є незаконним та порушує право позивача на вільне володіння своїм майном.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 зупинено провадження у справі № 520/1726/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області, Харківського приміського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 200/865/19-а.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 поновлено провадження у справі № 520/1726/19.

Представником відповідача, Харківським приміським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 14.02.2019 до Управління надійшов лист Міністерства соціальної політики України від 04.02.2019 № 2230/1/2-19/54 та лист Пенсійного фонду України від 12.02.2019 щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яким надано довідки про суддівську винагороду станом на 01.01.2018 із посадового окладу суддів, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн. Враховуючи дані листи Управлінням здійснений позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року у розмірі 86% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області від 06.08.2018 року №04-52/453, та у квітні будуть проведені відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, без врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення, враховуючи па наступне.

Представником відповідача, Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Харківській області, 20.03.2019 надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що З 01.01.2018, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 № 2415-VІІІ, яким були внесені зміни до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, посадовий оклад суддів збільшився, що є підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. У зв`язку із чим, позивачу видано довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 06.08.2018 №04-52/453. У грудні 2018 позивач повторно звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області із заявою про видачу довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Дана довідка була підготовлена та видана позивачу. 22 липня 2018 року набрав чинності Закон № 2415-VІІІ, відповідно до якого в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1774-VIII слово та цифри "1600,00 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року". Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 №2246-VІІІ з 01.01.2018 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн. А отже, правових підстав для надання ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з грудня 2018 року з урахуванням 15 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.01.2018 року, виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік", надбавку за вислугу років 70% та з 01.01.2019 року 15 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.01.2019 року, виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік", надбавку за вислугу років 70% у Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області відсутні. Просив у позові відмовити.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року витребувано у Харківського приміського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Харківській області завірені належним чином матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач відповідно до рішення Харківської обласної Ради народних депутатів XII сесії XXI скликання від 25.02.1993 року обраний суддею Нововодолазького районного суду Харківської області, а з 2007 року по час виходу у відставку перебував на адміністративній посаді голови Нововодолазького районного суду Харківської області.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 за № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів" позивача звільнено з посади судді Нововодолазького районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом по Нововодолазькому суду Харківської області від 25.10.2016 за № 02-05/40 позивача відраховано зі штату суду з 25.10.2016 та звільнено з посади судді.

З 25 жовтня 2016 року позивач перебуває на пенсійному обліку в Харківському приміському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду Харківської області.

06.08.2018 року позивачем отримана довідка Територіальної Управління Державної судової адміністрації України в Харківській області № 04-52/451 від 06.08.2018 року про зміну суддівської винагороди "грошового утримання суддів у відставці" в зв`язку з набранням чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ (набрав чинності 22.07.2018 року), в якій зазначено суму суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму та зміною посадового окладу працюючих суддів, та зазначено про зміну розміру оплати з 01.01.2018 року.

Відповідно до довідок ТУ ДСА України в Харківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховується посадовий оклад та доплата за вислугу років, що становить 70 відсотків.

Судом встановлено, що 06.08.2018 року позивач звернувся до Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про проведення перерахунку, нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіальної Державної судової адміністрації України в Харківській області № 04-52/453 від 06.08.2018 року за період з 01.01.2018 року.

З матеріалів справи встановлено, що Харківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України прийнято рішення про проведення перерахунку з 01.08.2018 року згідно вищевказаної довідки без включення в розрахунок суми матеріальної допомоги на охдоровлення.

Також, на звернення позивача від 15.01.2019 до Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про необхідність здійснення перерахунку з 01.01.2018 року, відповідачем 28.01.2019 надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 року № 2415-VІІІ (набрав чинності 22.07.2018 року) внесено зміни до Законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01.01.2018 року як розрахункової величини. Пенсія обчислена та виплачується згідно діючого законодавства.

Крім того, 20.12.2018 року ТУДСА в Харківській області надало довідку № 708 про заробітну плату обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, де зазначено, що суддівський оклад становить 26430 грн., хоча на думку позивача 15 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.01.2018р. становить 55845 грн. (3723х15) виходячи з даних про мінімальну заробітну сплату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2018р".

09.01.2019р. позивач звернувся з аналогічною заявою до відповідача -1 та отримав довідку № 44 від 15.01.2019р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, де посадовий оклад вказаний в розмірі 28815 грн. На думку позивача оклад повинен становити 62592 грн. ( 4173х15) виходячи с даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2019р".

Отже позивач вважає, що ТУДСА в Харківській області всупереч вимогам Рішення Конституційного суду України від 04.12.2018р. № 11-р/2018 надано вказані довідки з розміром посадового окладу судді з урахуванням не розміру мінімальної заробітної плати, а прожиткового мінімуму, що на думку позивача є протиправним.

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі по тексту - Закон № 1402-VIII), чинного на час призначення позивачеві щомісячного довічного грошового утримання, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше при значеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 2453-VI (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, яка підлягає застосуванню згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не може бути більш ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону».

Суд вважає за необхідне відмітити, що норми ч. 4 ст. 142, п.25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII безпосередньо пов`язують розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розміром суддівської винагороди, яку отримує суддя, що працює на відповідній посаді.

Таким чином, оскільки позивач не проходив кваліфікаційного оцінювання, розмір суддівської винагороди для нарахування йому щомісячного довічного грошового утримання обчислюється у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 (далі по тексту - Закон № 2453-VI) виходячи із розміру грошового утримання судді, який не проходив кваліфікаційне оцінювання та працює на відповідній посаді.

Пунктом 3 частини II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 200/14891 (далі по тексту - Порядок № 3-1), визначено, що звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно з п.2 частини III Порядку № 3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Позивач з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018 вважає, що в якості розрахункової величини потрібно брати мінімальну заробітну плату, а не прожитковий мінімум.

Відповідач в обґрунтування відсутності підстав для обчислення позивачу суддівської винагороди виходячи з розміру посадового окладу у 15 мінімальних заробітних плат для працездатних осіб, посилається на п.3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, а саме з 22.07.2018) установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Тобто, розмір посадового окладу, та, відповідно, суддівської винагороди діючих суддів визначається з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не від мінімальної заробітної плати, тому відсутні підстави для обчислення розміру суддівської винагороди для розрахунку щомісячного довічного грошового забезпечення позивача як судді у відставці, виходячи з мінімальної заробітної плати в розмірі, встановленому Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Крім того, суд зазначає, що положення Закону № 1774-VІІІ, яким заборонено застосовувати при розрахунку посадових окладів показник мінімальної заробітної плати, також не були визнані неконституційними Конституційним Судом України та підлягали застосуванню до спірних відносин.

Таким чином, у зв`язку з набранням чинності Законом № 1774-VІІІ, суддівська винагорода позивача не могла бути розрахована відповідачем виходячи з мінімальної заробітної плати у 2018 - 2019 роках.

Також, суд звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018, на яке посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не вирішувалось питання розрахункової величини, яка підлягає застосуванню при розрахунку посадового окладу суддів.

Виходячи з положень ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» 2246-VIII від 07.12.2017, розрахункова величина, яку застосував відповідач для нарахування суддівської винагороди позивачу (1762,00 грн.) є розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого згаданим Законом з 01 січня 2018 року.

Отже, у такий спосіб законодавець заборонив застосовувати новий розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, в тому числі суддів, і водночас передбачив, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, в даному випадку - 1762,00 гривень станом на 01.01.2018, та 1921,00гривень станом на 01.01.2019.

Таким чином, законодавцем встановлено два види (розміри) мінімальної заробітної плати, та чітко передбачено, що для визначення посадових окладів суддів застосовується розмір мінімальної заробітної плати, що дорівнює прожитковому мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного року. Таким врегулюванням законодавець не порушив гарантій суддів щодо розміру суддівської винагороди, оскільки для визначення окладу судді підлягає застосуванню розмір мінімальної заробітної плати, який не є меншим від того, що застосовувався до такого врегулювання.

Враховуючи викладене, у відповідача були відсутні підстави не застосовувати при розрахунку суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 розрахункової величини - мінімальної заробітної плати в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це передбачено абз.2 п.3 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26.09.2018 по справі № 820/1853/17, від 30.01.2019 по справі № 805/2089/17-а, від 24.04.2019 по справі № 812/727/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Отже, застосування відповідачем -1 до спірних відносин положень п.25 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, ст.133 Закону № 2453-VI у поєднанні з п.3 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ в даному випадку не є протиправним. З огляду на що, позивні вимоги до відповідача-1 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання дій Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахуванні, судді у відставці, ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року неправомірними та зобов`язання Харківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання: з 01.01.2018 року у розмірі 86 відсотків заробітної плати на підставі довідки територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області від 06.08.2018 року № 04-52/453 з урахуванням здійснених виплат, з 01.12.2018 року в розмірі 86 відсотків заробітної плати на підставі довідки територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області від 20.12.2018 року №-708 з урахуванням здійснених виплат, з 01.01.2019 року у розмірі 86 відсотків заробітної плати на підставі довідки територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області від 15.01.2019 року № -44 з урахуванням здійснених виплат.

Суд зазначає, що з матеріалів пенсійної справи позивача та відзиву на позов, судом встановлено, що відповідні перерахунку здійснені відповідачем, отже підстави для задоволення вказаних позовних вимог відсутні.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Харківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання: з 01.12.2018 року у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди з розрахунку посадового окладу для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із суми 15 мінімальних заробітних плат, що становить 55 845 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. - (3723 грн. х 15), виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік", надбавку за вислугу років 70 відсотків (39 091,50 грн.), з 01.01.2019 року 62 595 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. - (4173 грн. х 15) виходячи з даних про мінімальну заробітну плату згідно Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік", надбавку за вислугу років 70 відсотків (43 816,50 грн.).

Суд зазначає, оскільки судом встановлено, що при розрахунку суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 належить застосовувати розрахункову величину - мінімальну заробітну плату в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це передбачено абз.2 п.3 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ, отже в задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити.

Також суд зазначає, що Рішенням Конституційного суду України від 04.12.2018 №11-р/2018 у справі №1-7/2018 (4062/15) за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення частини третьої статті 133 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд».

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно- правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відтак положення ч. 3, 10 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-УІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-УІІІ, які визнані неконституційними, на момент виникнення спірних правовідносин не були визнані такими, що не відповідають Конституції України, а тому підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області (61050, м.Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 36), Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000, м.Харків, вул. Є.Котляра, 4, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.