Справа № 320/2337/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 липня 2019 року м. Київ № 320/2337/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Скочок Т.О., ознайомившись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 з питання передачі справи за підсудністю та матеріалами адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області Ради адвокатів Львівської області
про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області та Ради адвокатів Львівської області, в якому позивач просив:

- скасувати рішення №46/11 КДКА Львівської області, як надумане, дискримінаційне, необґрунтоване, шаблонне, некваліфіковане, складене з порушенням норм матеріального і процесуального права;

- скасувати рішення № ХІ-016/2018 Вищої КДКА , як надумане, дискримінаційне, необґрунтоване, шаблонне, некваліфіковане, складене з порушенням норм матеріального і процесуального права;

- результати мого письмового іспиту зарахувати, як вичерпні і правильні;

- зобов`язати КДКА Львівської області допустити мене до складання усної частини;

- зобов`язати Раду адвокатів Львівської області зарахувати мені стаж на посаді помічника адвоката Охмака М . В. в 2009 - 2018 роках, та не призначати стажування після складання кваліфікаційних іспитів на право зайняття адвокатською діяльністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 справу № 320/2337/19 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019 дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О.

В силу норм ч. 1 і 2 ст. 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що справа підлягає прийняттю до провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

За змістом норм ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, приписами п.п. 4, 8 і 11 ч. 5 ст. 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначається, зокрема:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом норм ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У контексті з наведеним суд наголошує, що публічно-правових спорах, особа повинна звернутися до суду із належним способом захисту. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Таким чином, позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вищезазначених вимог адміністративного судочинства, оскільки:

п. 5 прохальної частини позову (а саме: «Результати мого письмового іспиту зарахувати, як вичерпні і правильні») сформульовані всупереч визначеним процесуальним законом способам судового захисту та щодо неідентифікованого суб`єкта владних повноважень (в даному випадку, такому способу як заявлення в адміністративному позові вимоги про зобов`язання конкретного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії);

позовна вимога у п. 6 прохальної частини позову не викладена повністю (речення не завершено), а тому є незрозумілою для сприйняття.

Всупереч п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України позивач не зазначив ні в тексті позову, ні надав разом з додатками до такого позову власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих самих відповідачів (чи одного із визначених відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, на момент звернення із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви обов`язково мають додаватися її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Суд виявив, що позивачем при поданні цієї позовної заяви наведені вимоги ч. 1 ст. 161 КАС України взагалі не дотримані, - відсутні копії позовної заяви з усіма додатками для трьох відповідачів.

В силу приписів норм ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, за змістом ч. 2 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами ч. 4, 5 ст. 94 КАС України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Безпосередньо порядок засвідчення копій документів визначено Національним стандартом України Державна уніфікована система документації Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, що поширює свою дію на документи, створювані в результаті діяльності, зокрема, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Відповідно до цього стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати.

Суд встановив, що позивачем всупереч вимог ст. 94 та ч. 4 ст. 161 КАС України до позовної заяви додані незавірені у встановленому порядку копії документів, що виключає можливість використання таких як доказів у справі.

Суд також враховує те, що ч. 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ (у редакції чинній станом на день звернення позивача із цим позовом до суду, тобто, чинній з 01.01.2019) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, абз. 2 ч. 3, ч. 7 ст. 6 Закону №3674-VІ передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629-VIII передбачено, що з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1 921 гривні.

Пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону №3674-VІ (зокрема, в силу п. 8, 9 ч. 1 вказаної статті Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.).

Окремо ч. 2 ст. 3 цього ж Закону визначені випадки, коли судовий збір не справляється за подання конкретно визначених процесуальних документів.

За результатами аналізу тексту позовної заяви та огляду доданих до неї ксерокопій документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 , як особа зі статусом інваліда з дитинства третьої групи не відноситься до числа осіб, що звільняються від сплати судового збору. При цьому, суд з`ясував, що позивачем в адміністративному позові заявлено три позовні вимоги немайнового характеру (основні), а саме: вимоги у п. 3, 4 і 7 прохальної частини позову.

Таким чином, відповідно до вищенаведених норм Законів №3674-VІ і №2629-VIII сума судового збору, яку має сплатити позивач при зверненні до адміністративного суду із цим позовом становить 2 305,20 грн. (768,40 грн. * 3).

Разом з тим, позивачем до матеріалів поданого позову не було додано жодного документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з мотивів наявності у ОСОБА_1 статусу інваліда з дитинства 3-ої групи (якому суд надав оцінку вище по тексту даної ухвали) та перебування позивача у важкому матеріальному становищі. За наведених мотивів позивач вважає, що суд може звільнити його від сплати судового збору за подання цього позову.

З цього приводу суд додатково зазначає наступне.

Частиною 1, 2 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктами 1 і 3 ч. 1 ст. 8 Закону №3674-VI регламентовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

- розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалах від 28.09.2015 у справі №21-5496а15 та від 18.02.2016 у справі 826/6756/15.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

В даному випадку посилаючись на тяжкий майновий стан як підставу для звільнення від сплати судового збору, позивач водночас не надав суду жодних документальних доказів на підтвердження зазначеної обставини (як то довідки з органів фіскальної служби та Пенсійного фонду України про суми отриманих ОСОБА_1 доходів за періоди 2018 року та 1-2-ий квартали 2019 року, оригінали виписок з рахунку у банку, де позивач отримує пенсію за вказаний період).

У зв`язку з цим, відповідно до наявних у позові матеріалів суд наразі не вбачає наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору у розмірі 2 305,20 грн. за поданим позовом.

Окремо суд звертає увагу позивача, що приписами ч. 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, у силу ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з тексту позовної заяви, ОСОБА_1 в т.ч. оскаржується рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області за № 46/11 «Про відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту» від 25.07.2018, про яке та його зміст, як зазначає сам позивач, він дізнався ще 01.08.2018. На переконання позивача строк оскарження цього Рішення від 25.07.2018 до адміністративного суду ним порушено з поважних причин. Між тим, жодні документальні докази на підтвердження наведеної обставини позивач до матеріалів позовної заяви не додав, та заяви про поновлення строку звернення до суду із цим позовом в частині вимоги про скасування рішення від 25.07.2018 №46/11 до суду не подав.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, позивачу слід надати суду нормативно обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом із документальними доказами поважності причин пропуску такого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень ст.ст. 160, 161 КАС України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду із супровідним листом: уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України (в частині змісту позовних вимог), з урахуванням зауважень суду, - у кількості примірників для відповідачів та суду; засвідчених у встановленому законом порядку копій доданих до позовної заяви документів в одному примірнику для суду; копій усіх доданих до позовної заяви документів у кількості трьох примірників для відповідачів; письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цих самих відповідачів (або одного з таких відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; оригіналу документу про сплату позивачем судового збору у розмір 2 305,20 грн. за подання цього позову до Окружного адміністративного суду міста Києва або документальних доказів (в оригіналах або належним чином засвідчених копіях) на підтвердження обставин перебування позивача у тяжкому майновому становищі; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та документальних докази поважності причин його пропуску

Керуючись ст.ст. 30, 122, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти до провадження справу №320/2337/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області та Ради адвокатів Львівської області про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

4. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Скочок