Справа № 522/2219/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2219/19
Провадження № 2-а/522/669/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Заступник начальника Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Руслан Костянтинович про скасування постанов про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 30.01.2019 року заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Русланом Костянтиновичем було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено Постанову Управління державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради№049/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019 року, відповідно до якої Позивача було визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та п.12 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №461 від 13.04.2011р, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, відповідно до ч.9 ст.96 КУпАП, та Постанову Управління державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради№050/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019року, відповідно до якої Позивача було визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.34, абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та абз.2 п.5 та п.13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №466 від 13.04.2011р, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, відповідно до ч.5 ст.96 КУпАП.

Підставою для прийняття вказаних постанов слугували матеріали позапланової перевірки забудови - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., що здійснювалася на підставі наказу Управління № 01-13/1ДАБК від 02.01.2019 року.

За результатами перевірки головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Сафоновим А.Б., було складено акт №000012, відповідно до якого, було встановлено, що Позивачем та її чоловіком гр. ОСОБА_2 виконанні будівельні роботи із реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 а, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 та абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.2 п. 5 та п. 13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року, а також Позивач та її чоловік ОСОБА_2 експлуатують не прийнятий в експлуатацію об`єкт будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 461 від 13 квітня 2011року.

На підставі вищевказаного акту, та зазначених порушень, відносно Позивача головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Сафоновим Андрієм Борисовичем було складено два протоколи про адміністративне правопорушення від 16.01.2019р., відповідальність за встановлені правопорушення передбачені ч.5, ч.9 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та припис від 16.01.2019р. «про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил», згідно якого Позивач зобов`язана до 16.03.2019р. усунути порушення вимог містобудівного законодавства, шляхом отримання в установленому законом порядку права на виконання підготовчих та будівельних робіт за даною адресою або приведення житлового будинку у попередній стан; усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом оформлення документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту.

Між тим, із винесеними постановами позивачка не згодна, посилалась на те, що жодних реконструкцій вона з чоловіком не проводила, вважає що відповідач під час перевірки грубо порушив вимоги Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який затвердженою Кабінетом Міністрів України від 23 травня 2011 р.№ 553 у частині не надання копії направлення на перевірку, копії наказу про проведення перевірки, документів про підстави проведення перевірки, протоколи про адміністративне правопорушення «заочні», складені без участі Позивача, копії протоколів під розписку Позивачу не вручалися, у протоколі відсутні дані про місце, час вчинення адміністративного правопорушення, що не відповідає вимогам ст..256 КУпАП, Позивачу не роз`яснювалися її права та обов`язків відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим вона позбавлена була права на якісну правову допомогу адвоката, Позивачу не було надано можливості надати особисто пояснення та зауваження до акту, протоколу, відповідач умисно позбавив її права приймати участь у засіданні з розгляду комісії про адміністративне правопорушення, комісією не з`ясовано обставин що пом`якшують або обтяжують відповідальність, вину у інкримінованих їй адміністративних правопорушеннях вона не визнає у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення ч.5, ч.9 ст. 96 КУпАП, а тому згідно ст.ст. 247, 284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, а постанови підлягають скасуванню, а тому звернулась до суду з дійсним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позовна заява надійшла до судді 12.02.2019 року.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року зазначений позов було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліки заяви, а саме: повідомити про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати для відповідача копії додатків до позову.

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року позовну заяву Позивача було повернуто заявнику.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2019 року вищевказану ухвалу суду від 11.03.2019 року було скасовано та справу направлено до суду її інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.06.2019 року провадження у справі відкрито.

24.06.2019 року представник позивача звернувся до суду із питанням про виправлення технічної помилки та просив зазначити вірного відповідача по справі Управління ДАБК ОМР.

Протокольною ухвалою суду від 24.06.2019 року замінено первісного відповідача заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Руслана Костянтиновича на належного Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, згідно ст.41,48 КАС України, та призначено справу до розгляду на 22.07. 2019 року о 14:00 год.

До суду 22.07.2019 року від представника відповідача надійшов відзиву на позов, Позивач не заперечував проти долучення його до матеріалів справи. Дане клопотання судом протокольно було задоволено 22.07.2019 року, у судовому засіданні.

Відповідно до відзиву, Відповідач позов не визнала та просила відмовити у повному обсягу. Посилились на те, що в ході проведення перевірки встановлено, що житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 114 кв.м, житловою площею (кв.м): 40,5 кв.м. та складається в цілому з житлового будинку літ. "А", літній душ літ. "Б", розташований на земельній ділянці, розміром 223 кв.м., знаходиться у користуванні, належить гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 в рівних частинах, на підставі договору купівлі продажу, серія та номер: ННА 362729 від 28.12.2017 року та договору купівлі продажу, серія та номер: ННА 362725 від 28.12.2017 року. Схематичний план земельної ділянки відображений в технічному паспорті інвентаризації нерухомого майна, виготовленого ТОВ «БТІ ЕКСПЕРТ-КОНСАЛТИНГ» серія та номер: б/н від 17.10.2016 року.

Під час виїзду на місце оглядово встановлено, що замовниками будівництва гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 виконанні будівельні роботи із реконструкції вищевказаного житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху, а саме влаштуванням у горищному просторі кімнати із подальшим влаштуванням системи опалення, інженерними мережами електропостачання та кондиціювання. Таким чином змінено його геометричні розміри та відбулась зміна основних техніко-економічних показників вищевказаного житлового будинку. Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації дозвільних документів на проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи вище наведене гр. ОСОБА_2 та гр. Позивачем виконанні будівельні роботи із реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч.1 ст. 34 та абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 та п. 13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року.

У судовому засіданні 22.07.2019 року представник Позивача - адвокат Стратулат С.Д. позовні вимоги та обставини, якими обґрунтовував підтримав та просив суд задовольнити позов повністю, про що зазначив, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 а Позивачка купила разом з своїм чоловіком ще у грудні 2017 р. згідно договору купівлі продажу від 28.12.2017року номер у реєстрі 2656, ННА 362725. Будинок купувався у такому стані, який бачив перевіряючий під час перевірки, ніяких реконструкцій вони не проводили.

Відповідно до правовстановлюючих документів (технічного паспорту ТОВ «БТІ ЕКСПЕРТ-КОНСАЛТИНГ» від 17.10.2016р. договору купівлі продажу від 28.12.2017року номер у реєстрі 2656, ННА 362725, витягу з ДР), будинок складається з двох поверхів, без мансандрового поверху.

Зазначення у акті головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Сафоновим Андрієм Борисовичем інформації , що під час виїзду на місце оглядово встановлено, що замовниками будівництва гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 виконанні будівельні роботи із реконструкції вищевказаного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 а шляхом надбудови мансардного поверху, а саме влаштуванням у горищному просторі житлової кімнати із подальшим влаштуванням системи опалення, інженерними мережами електропостачання та кондиціювання, таким чином змінено його геометричних розмірів та зміна основних техніко-економічних показників вищевказаного житлового будинку не відповідає дійсності.

Так дійсно, Позивачка з чоловіком купила житловий будинок для комфортного життя, а тому вважає що навіть приміщення на чердаку, саме на чердаку, а не на мансарді, повинні бути комфортними та чистими. Ще забудовником, ( Продавцем будинку) , підчас будівництва житлового будинку на горищі у фронтоні даху вмонтоване вікно, зроблене якісне утеплення, фасадних стін, даху, (з метою відсутності грибків та плесені у житлових кімнатах першого та другого поверху, встановлення одної батареї опалення, облаштування полу, для укріплення перекриття будинку це не є реконструкція будинку, яка на думку перевіряючого зроблена Позивачем , та її чоловіком. НЕ зрозуміло, як можливо було взагалі під час під час проведення перевірки головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Сафоновим Андрієм Борисовичем, зробити висновки про наявні порушення під час складання акту, припису, протоколів, а потім ще й скласти заступнику начальника управління ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , без участі осіб, які притягуються до відповідальності, незаконної постанови, у частині незаконного переобладнання горища у мансарду, та її експлуатацію, ПРИ наявності навісної (розкладної) вмонтованої драбини (розмір 1200мм.*600мм.) для технічного доступу з другого поверху будинку до горища, по якій піднятися зможе не кожна людина, не говорячи вже про дітей, та людей похилого віку. До позову надано фотографії будинку, відкидних сходів, та горища, з яких чітко вбачається, що якісно облаштоване горище не може експлуатуватися як мансандровий поверх.

Адвокат Стратулат С.Д. зазначив, що Відповідач не надав доказів, на підставі яких перевіряючий зробив висновок, що спочатку будинок був з горищем, а потім після нібито реконструкції, які начебто Позивачка з чоловіком незаконно виконали, став з мансардовим поверхом.

Вказував, що навіть якщо припустити, що Позивач купила будинок з мансандровим поверхом, а у документах він не був зазначений попереднім власником, тоді виникає питання, а яке саме вона відношення мають до цього облаштування нові власники будинку? , та у чому полягає вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявність якої є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності, у розумінні ст.10 КУпАП. У складеному акті, протоколах, припису, постановах взагалі відсутні докази про проведення реконструкції даху будинку, що у свою чергу є доказом про відсутність події. Вважає, що оскаржувані постанови було складено Відповідачем з грубим порушенням вимог ст. 268, ст..280 КУпАП України, без присутності Позивача, хоча останній скористалася своїм правом відповідно до КУпАП та надала відповідне повідомлення про відкладення засідання з розгляду комісії про адміністративне правопорушення, з урахуванням часу, який необхідно саме Відповідачу на підготовку відповіді за запитом Позивача про роз`яснення саме питань з проведення перевірки. Нову призначену дату засідання комісії просили повідомити заздалегідь, відповідно до вимог чинного законодавства. Натомість, замість відкладення розгляду справи вище вказаною комісією та надання відповіді на заяву про роз`яснення, Відповідач цінним листом 904) надіслав Позивачу 05.02.2019р. супровідний лист з складеними Постановами, які оскаржуються.

Представник відповідача Охотник О.А. (по довіреності від 02.01.2019 року) у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з обставин, викладених ними у відзиві від 22.07.2019 року. Пояснила, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі Порядок 553), на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/1ДАБК від 02.01.2019 року та звернення управління архітектури (лист Управління Архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-04/16 від 30.11.2018 року, вх. № 01-7/14-п/д від 03.12.2018 року) за адресою: м. Одеса, вул. Китобійна, 5а. з 10.01.2019-16.01.2019 року згідно направлення №000012 від 02.01.2019 року посадовою особою Управління з метою проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . Представник Позивача - ОСОБА_5 , який був присутній під час позапланової перевірки, після отримання копії направлення та ознайомлення з пред`явленим посвідченням посадової особи надав безперешкодний доступ до об`єкту (всередину будинку, підтверджується фотофіксацією) та документи на представництво та на будівлю. Під час виїзду на місце оглядово встановлено, що замовниками будівництва гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 виконанні будівельні роботи із реконструкції вищевказаного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 а шляхом надбудови мансардного поверху, а саме влаштуванням у горищному просторі кімнати із подальшим влаштуванням системи опалення, інженерними мережами електропостачання та кондиціювання. Таким чином змінено його геометричних розмірів та зміна основних техніко-економічних показників вищевказаного житлового будинку.

Будівельні роботи із реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , були виконанні без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч.1 ст. 34 та абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.2 п. 5 та п. 13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року. На момент перевірки зафіксовано, що вищевказаний житловий будинок реконструйовано та експлуатується, за функціональним призначенням для проживання, виявлені факти підтверджуються фотофіксацією (фотофіксація додається), чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 461 від 13 квітня 2011 року. Відповідно, були складені акт перевірки, протоколи та припис (який не оскаржено та не виконано до 16.03.2019 року, як того вимагає Припис), та постанови про визнання Позивача виною у вчинені адміністративних правопорушень , передбаченою ч.5, ч. 9 ст.96 КУпАп.

Додатково, представник Відповідача зазначила, що Позивач подала заяву про роз`яснення від 22.01.2019 року у порядку Закону України «Про звернення громадян», та Закону України «Про доступ до публічної інформації», а не у порядку розгляду відносно неї адміністративного провадження відповідно КУпАП, а тому відповідь Відповідач повинен був надати у продовж місячного строку, та вважає що така заява безпідставна, адже представнику Позивача все достеменно було роз`яснено під час перевірки, та подання заяви про роз`яснення не є підставою для перенесення розгляду двох справ, які призначені на 30.01.2019 о 11:30 та о 11:45 відповідне повідомлення про час та місце слухання справ зазначено в протоколах, які Позивач отримав 22.01.2019 року (зазначено в Позові, та підтверджується роздруківкою Укрпошти за трек-номером 514 та 530), тобто завчасно до дати слухання справи, більш ніж за 3 дні. Але Позивач не виявив бажання прийняти участь у розгляді справи та подав заяву про безпідставне перенесення розгляду справи. Наведені доводи не були визнані поважними для перенесення слухання справи, та таку вимогу Позивачем у Позові теж не заявлено. У відповідному порядку прийняті дві постанови, які і оскаржу Позивач.

Вислухавши представників сторін, які були присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.01.2019 року, без участі Позивача та його представника , заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Русланом Костянтиновичем було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено Постанову Управління державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради №049/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019 року, відповідно до якої Позивача було визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та п.12 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №461 від 13.04.2011р, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, відповідно до ч.9 ст.96 КУпАП, та Постанову Управління державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради №050/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019року, відповідно до якої Позивача було визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.34, абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та абз.2 п.5 та п.13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №466 від 13.04.2011р, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, відповідно до ч.5 ст.96 КУпАП.

Підставою для прийняття вказаних постанов слугували матеріали позапланової перевірки забудови - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., що здійснювалася на підставі наказу Управління № 01-13/1ДАБК від 02.01.2019 року. За результатами перевірки головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Сафоновим А.Б., було складено акт №000012, відповідно до якого, було встановлено, що Позивачем та її чоловіком гр. ОСОБА_2 виконанні будівельні роботи із реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 а, без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 та абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.2 п. 5 та п. 13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року, а також Позивач та її чоловік ОСОБА_2 експлуатують не прийнятий в експлуатацію об`єкт будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 461 від 13 квітня 2011року.

На підставі вищевказаного акту, та зазначених порушень, відносно Позивача головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Сафоновим Андрієм Борисовичем було складено два протоколи про адміністративне правопорушення від 16.01.2019р., відповідальність за встановлені правопорушення передбачені ч.5, ч.9 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та припис від 16.01.2019р. «про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил» згідно якого Позивач зобов`язана до 16.03.2019р. усунути порушення вимог містобудівного законодавства, шляхом отримання в установленому законом порядку права на виконання підготовчих та будівельних робіт за даною адресою або приведення житлового будинку у попередній стан; усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом оформлення документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту.

Не погоджуючись із постановою, позивачка 11.02.2019р.звернулась до суду з позовом.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Згідно з ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (надалі - Порядок №553).

Відповідно до п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (п.9 Порядку №533).

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані:у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством;дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами;ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку(п.12 Порядку №533)

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки(п.13 Порядку №533).

Відповідно до п.14. Порядку №533 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання, містобудівної документації» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п. 12 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 461 від 13 квітня 2011 року - експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ч. 1,2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Суб`єктивна сторона - це внутрішній бік проступку, це психічні процеси, які відбуваються в свідомості суб`єкта, що характеризують його волю, викривають думки, наміри.

Відповідно до ст.10 КУпАП вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно з ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.5 ст.96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.9 ст.96 КУпАП експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері безпеки будівництва (див. Закони України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Безпосередній об`єкт - встановлений порядок будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд, їх проектування, розміщення та експлуатації.

2. Об`єктивна сторона правопорушення у нашому випадку виражається у таких формах:

2) виконання підготовчих робіт без направлення повідомлення про початок виконання зазначених робіт у випадках, коли направлення такого повідомлення є обов`язковим, а також наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт;

5) виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об`єктів І категорії складності;

6) виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання;

7) експлуатація об`єктів будівництва, які не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів І категорії складності;Всі склади формальні.

3. Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності) у чч.3-18 цієї статті; як громадяни, так і посадові особи - у чч.1 і 2 цієї статті.

4. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Враховуючи зазначене вище, за правилом, встановленим ст.10 КУпАП, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5, ч.9, ст.96 КУпАП, визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При винесенні оспорюваних постанов відповідач виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення (відповідними актом, протоколом, приписом).

Разом з тим, позивач заперечує вчинення нею особисто адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно п.1. ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно п.3 ст.284. КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Таким чином, для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч.5, ч.9 ст.96 КУпАП, Відповідач повинен був встановити дату та місце скоєння правопорушення, надати докази того, що дійсно була здійснена реконструкція; що Позивач усвідомлював суспільну небезпечність, по перше - виконав будівельні роботи із реконструкції житлового будинку, без отримання права на виконання таких робіт, по-друге, експлуатував не прийнятий в експлуатацію об`єкт будівництва; передбачав можливість настання негативних наслідків, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Між тим, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів які вказують, що Позивачем або іншою особою взагалі виконувалося переобладнання даху будинку, який розміщений за адресою АДРЕСА_1 а, шляхом надбудови мансардного поверху, та не вказав які саме будівельні норми України забороняють власникам приватних будинків експлуатувати влаштовану у горищному просторі приміщення із подальшим влаштуванням системи опалення, та подальшу експлуатацію як підсобного приміщення для власних потреб. Відповідач не надав докази, що кімната є житловою та експлуатується Позивачем, саме як житлом.

Із наданих Позивачем та Відповідачем фотографій вбачається, що доступ до горища обмежений, здійснюється виключно за допомогою навісної, дерев`яної (розкладної) вмонтованої драбини (розмір 1200мм.*600мм.), доступ до горища можливий виключно з другого поверху будинку, іншого доступу до горища не має, про що підтвердив і сам Відповідач.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно приписів статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою, частиною четвертою статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Докази, надані Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, досліджені судом у судовому засіданні, проте в них не міститься достовірних даних про вчинення саме Позивачем правопорушень, передбачених ч.5, ч. 9 ст. 96 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем по справі не доведено, та в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази вчинення позивачем, зазначеного в оскаржуваних постановах №049/19 від 30.01.2019 року, та №050/19 від 30.01.2019 року адміністративного правопорушення.

Крім того, суд вважає, що у даному випадку відсутня і об`єктивна сторона правопорушення.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Таким чином, постанова начальника Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради№049/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019 року, відповідно до якої Позивача було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та п.12 порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №461 від 13.04.2011р, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, відповідно до ч.9 ст.96 КУпАП, та постанова Управління державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради№050/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019року, відповідно до якої Позивача було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.34, абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та абз.2 п.5 та п.13 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №466 від 13.04.2011р, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, відповідно до ч.5 ст.96 КУпАП підлягають скасуванню у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19, 55 Конституції України, ст. 9, 23, 33, 245, 247, 256, 268, 276-278, 280, 287, 293, 295 КУпАП, ст.ст. 3, 5-14, 19-20, 72-77, 122-123, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №049/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затв. Постановою Кабінету Міністрів України за №461 від 13.04.2011 року, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 грн., відповідно до ч.9 ст. 96 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №050/19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.01.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 34, абз.1 ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та абз. 2 п.5 та п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затв. Постановою Кабінету Міністрів України за №466 від 13.04.2011 року, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 грн., відповідно до ч.5 ст. 96 КУпАП.

Справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за постановами №049/19 від 30.01.2019 року та №050/09 від 30.01.2019 року закрити.

Рішення може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів в строк після отримання рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 26.07.2019 року.

Суддя: Л.В. Домусчі