Справа № 487/3774/18
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 487/3774/18
Провадження № 2-а/488/72/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2019 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серія БР № 143041 від 10.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати постанову серія БР № 143041 від 10.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 140 КупАП.

19.02.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва справу було передано до Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 10.05.2018 року інспектором ВБДР УПП в м. Миколаєві, складено постанову серія БР № 143041 , згідно якої ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КупАП, а саме: п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 та п. 1.5. ПДР України, що виразилося в наявності вибоїн та руйнування дорожнього покриття вилиць.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач просила її скасувати, через те, що на її думку вона не порушула ПДР, а дії інспектора щодо притягнення її до адміністративної відповідальності просила визнати протиправними.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 , повідомлена своєчасно та належним чином в судове засідання не з"явилася та свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Букрєєв Є. С . , надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, заперечує проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Також надав відзив на позов щодо оскаржуваного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши зібрані письмові докази по справі, взявши до уваги відзив, прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судовим розглядом встановлено, що що 10.05.2018 року інспектором ВБДР УПП в м. Миколаєві, складено постанову серія БР № 143041 , згідно якої ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КупАП України, а саме: п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 та п. 1.5. ПДР України, що виразилося в наявності вибоїн та руйнування дорожнього покриття вилиць.

18.04.2018 року співробітником відділу Безпеки дорожнього руху Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області ст. лейтенант поліції Черненко В.В. було здійснено обстеження ділянок вулично-шляхової мережі м. Миколаєва. За результатами обстеження було складено відповідні акти обстеження ділянок вулично-шляхової мережі.

В ході вказаних обстежень було виявлено численні недоліки на дорожньому полотні: вибоїни, ями, відсутність дорожньої розмітки, деформації асфальтобетонного покриття, нависання гілок над проїзною частиною, відсутність та неналежний стан дорожніх знаків та багато інших. Про ці небезпечні ділянки доріг учасники дорожнього руху інформовані не були, не були встановлені тимчасові дорожні знаки чи інші засоби регулювання дорожнього руху. Зазначені вище недоліки в утриманні автодоріг є прямими порушення норм та стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху та безпосередньо створюють загрозу його безпеці.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції належить:

2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

У разі виникнення загрози безпеці дорожнього руху, перешкод у русі транспортних засобів і пішоходів відповідні посадові особи Міністерства внутрішніх справ України, дорожніх і комунальних служб мають право вносити оперативні зміни в організацію дорожнього руху і вживати необхідних заходів щодо усунення перешкод.

Відповідно до ст. 52-1 вказаного вище Закону до повноважень Міністерства внутрішніх справ України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: участь у формуванні та реалізації в межах своїх повноважень державної політики щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, підготовка проектів законів та інших нормативно-правових актів, у тому числі правил, норм та стандартів, державних і регіональних програм щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та його учасників.

Виходячи з вище наведених норм, при здійсненні обстеження вищевказаних ділянок були виявлені та задокументовані належним чином пошкодження дорожнього покриття в м. Миколаєві, що перевищували допустимі норми, встановлені п. п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.7 та 3.1.8 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди». За результатами обстеження співробітниками відділу безпеки дорожнього руху УПП в Миколаївській області було складено відповідний акт обстеження ділянок вулично- шляхової мережі від 26.09.2018 року. Саме тому за фактом порушення посадовими особами КП «ЕЛУ Автодоріг» вимог правил, норм та стандартів при утриманні вуличної мережі УПП в Миколаївській області розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 140 КУпАП та за його результатами було винесено постанову відносно ОСОБА_1 , яка перебуває на посаді Директора КП «ЕЛУ Автодоріг».

Враховуючи положення статті 222 КУпАП органи Національної поліції мають повноваження щодо розгляду та винесення постанов в справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (які передбачені частинами 1,2,3,5,6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, частинами 1,2,3 ст.122, ч.І ст.123, ст. ст. 125,126, ч. ч. 1,2,3 ст.127, ст. ст. 128,128-1,129, ст. 132-1, ч.ч. 1,2,3 ст.140, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Диспозиції ст. 140 КУпАП визначають склади адміністративних правопорушень, які полягають в порушенні правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП, такими є порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Враховуючи коментар до вказаної вище статті «Об`єктом» правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, які поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів, встановлюють визначене коло обов`язків власників зазначених дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, користувачів дорожніх об`єктів та спеціалізованих служб організації дорожнього руху. Вони повинні забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а у разі неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до чинних нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями та інші.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 коментованої статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Частиною 3 статті 12 Закону України "Про дорожній рух" зокрема передбачено, що Посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від ЗО березня 1994 р. № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

В п. 5 вказаної вище Постанови вказано, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Відповідно до п. 11 Розділу II Постанови КМУ № 198 від 30.03.1994 року Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови;

Відповідно до п. 3.6 Наказу Державного Комітету України з питань житлово- комунального господарства № 154 від 23.09.2003 року відповідно до розділу «Виконання робіт з ремонту об`єктів благоустрою», при виконанні ремонтних робіт власними силами підприємство, яке здійснює утримання і ремонт об`єкта благоустрою, та/або балансоутримувач затверджує графік виконання робіт і доводить його до відома власника об`єкта благоустрою не пізніше ніж за один місяць до початку виконання робіт.

Виконання робіт за графіком розпочинається лише за умови відсутності заперечення власника об`єкта благоустрою, яке надійшло до підприємства, що здійснює утримання і ремонт об`єкта благоустрою, та/або балансоутримувача не пізніше десяти робочих днів з дня отримання власником об`єкта благоустрою графіка виконання робіт.

Відповідно до ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» в п. 3.1 зазначено, що покриття проїзної частини 3.1.1 Покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1. Примітка. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

3.1.2 Гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І - III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 с м - для решти категорій і груп. Гранична висота напливів не повинна перевищувати 2 см для доріг І - III категорій і груп А, Б і В вулиць і доріг населених пунктів; 4 см - для решти категорій і груп. У разі перевищення зазначених розмірів окремих осідань, ям, вибоїн, напливів терміни їх ліквідації не повинні перевищувати зазначені в таблиці 1.

3.1.7 Люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см. 3.1.8 Дощоприймачі повинні відповідати вимогам ГОСТ 26008. Відхилення висотної позначки решітки дощоприймального колодязя відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 2,0 см.

В даному ж випадку в ході обстеження вулично-шляхової мережі в м. Миколаєві по дані стандарти були порушені гр. ОСОБА_1 .

Враховуючи наведені вище норми, можна сказати, що саме ОСОБА_1 як відповідальна посадова особа, до компетенції якої відноситься додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг та вулиць в м. Миколаєві, винна у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст. 140 КУпАП, а тому інспектор ВБДР УПП в Миколаївській області ст. лейтенант поліції Черненко В.В. обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП.

Отже, на підставі вищевикладеного можливо стверджувати, що факт порушення позивачем встановлених Правил мав місце та дії працівника поліції під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідають вимогам чинного законодавства.

Оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення, позивач не надала суду жодного належного і допустимого доказу, який би доводив її позовні вимоги, а наведені нею доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , слід відмовити, оскільки її позов є необґрунтованим та недоведеним, а оскаржувана нею постанова є такою, що відповідає вимогам КУпАП.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 286, 292 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серія БР № 143041 від 10.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач - Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ( адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б).

Суддя Я.А. Чернявська