Справа № 826/10255/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року, суддя Скочок Т.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 82 % до 70 % від сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 82 % від сум грошового забезпечення згідно із Законом України від 23.12.2015 року №900-VІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", починаючи з 01 січня 2016 року, з врахуванням проведених раніше виплат;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не врахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у розмірі 1 615,21 грн. (а саме - надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 % та премії у розмірі 80 %), які він отримував до перерахунку пенсії, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з врахуванням таких складових грошового забезпечення: середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у розмірі 1 615,21 грн., надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 % та премії у розмірі 80 %, починаючи з 01 січня 2016 року, з врахуванням проведених раніше виплат;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення виплати різниці пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести невідкладно та одним платежем виплату різниці пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, перерахованої згідно із Законом України від 23.12.2015 року №900-VІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" на підставі довідки від 23.03.2018 року №41555 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з 2009 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ. Розмір призначеної пенсії становив 82% сум грошового забезпечення, та до складу такого грошового забезпечення для обчислення пенсії були включені наступні складові: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна ставка за вислугу років (40%), а також середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24-и місяці перед звільненням зі служби (з них надбавка за особливо важливі завдання (50%) і премія (80%)). В подальшому відповідачем у березні 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивачу з 1 січня 2016 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських. В результаті проведення такого перерахунку пенсії її основний розмір було зменшено з 82% до 70% сум грошового забезпечення на підставі ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на час перерахунку пенсії. Крім того, при перерахунку пенсії відповідач не врахував всіх видів грошового забезпечення, а саме - надбавки за особливо важливі завдання (50%) та премію (80%), та водночас відмовив позивачу у виплаті одним платежем всієї суми перерахованої пенсії (різниці між перерахованою та призначеною пенсією) за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 з посиланням на порядок виплати, встановлений п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №103. На переконання позивача зазначені дії та бездіяльність органу Пенсійного фонду України є протиправними, оскільки порушують права позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України ву м. Києві від 23.03.2018 року №41555 з 82% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 82% від відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату такої перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 у період 2018 року різниції пенсії у сумі 69 332,21 грн., що була нарахована Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року за наслідками проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві від 23.03.2018 року №41555. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пенсійної справи позивача № ОСОБА_1 з 01.06.2009 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. Позивач, як пенсіонер (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 14.06.2009), який отримує пенсію за зазначеним Законом, наразі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

За даними протоколу від 01.06.2009 року по пенсійній справі № та розрахунку пенсії за вислугу років по цій пенсійній справі з Автоматизованої системи розрахунку пенсій, датованого 20.06.2018 року, розмір обчисленої та призначеної старшому прапорщику ОСОБА_1 (який 31.05.2009 року був звільнений з посади молодшого інспектора-охоронця 3 роти фізичної охорони спеціального підрозділу міліції охорони "Титан" (на правах відділу) управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві у відставку за віком або станом здоров`я) пенсії вперше становив 82% від суми грошового забезпечення. Основний розмір пенсії був призначений з наступний видів грошового забезпечення (2 349,64 грн.): посадовий оклад - 828,00 грн., оклад за військове звання - 65,00грн., процентна надбавка за вислугу років (40%) - 357,20 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24-и місяці - 1 615,21 грн. (з них надбавка за особливо важливі завдання (50%) і премія (80%). У підсумку розмір пенсії позивача з урахуванням інших підвищень склав 2 521,64 грн.

При цьому, як убачається із матеріалів пенсійної справи позивача, при обчисленні вказаної суми пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві були взяті до уваги грошовий атестат №81 від 31.05.2009 року та довідка за №24/4-690 від 12.06.2009 року про додаткові види грошового забезпечення старшого прапорщика міліції ОСОБА_1 , видані останньому Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві.

23.03.2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла довідка Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві за №41555 від 23.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), що видана ОСОБА_1 .

Вказана довідка від 23.03.2018 року була оформлена за формою, визначеною у додатку 3 до Порядку №45 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103). У тексті цієї довідки було зазначено, що розмір грошового забезпечення за нормами чинними за січень 2016 року за прирівняною посадою поліцейського "інспектор патрульної поліції СПП в м. Києві" до посади, з якої було звільнено ОСОБА_1 , становить 7 654,94 грн. (з них: посадовий оклад - 2 520,00 грн., оклад за спеціальним званням - 1 000,00 грн., надбавка за стаж служби (50%) - 1 760,00 грн., премія (44,98%) - 2 374,94 грн.).

12.04.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві від 23.03.2018 року №41555, що видно з підписаного начальником управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахунку пенсії та розрахунку на доплату пенсії від 12.04.2018 року.

В результаті такого проведеного перерахунку відповідач нарахував позивачу починаючи з 1 січня 2016 року до сплати пенсію: з січня по квітень 2016 року - 5 666,96 грн., з травня по листопад 2016 року - 5 680,96 грн., з грудня 2016 року по квітень 2017 року - 5 710,21 грн., з травня 2017 року по вересень 2017 року - 5 726,46 грн., з жовтня 2017 року по квітень 2018 року - 5 761,46 грн., з травня 2018 року - 5 761,46 грн., - з суми якої фактично станом на 12.04.2018 року було виплачено по 2 815,42 грн. щомісячно за період січень 2016 року - квітень 2018 року. Основний розмір обчисленої за наслідками перерахунку пенсії (5 358,46 грн., - що становив 70% суми грошового забезпечення 7 654,94 грн.) складався з наступних складових: посадовий оклад - 2 520,00 грн., оклад за військове звання - 1 000,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (50%) - 1 760,00 грн., премія (44,98%) - 2 374,94 грн.

Крім того, своїм листом від 26.04.2018 року №15999/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило представника позивача про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві від 23.03.2018 року №41555 про розмір грошового забезпечення (вх. №8372/04 від 23.03.2018 року). Після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року становить 5 761,46 грн.

При цьому, розмір пенсії обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення відповідно до чинної на час здійснення перерахунку пенсії реакції ст. 13 Закону №2262-ХІІ. Щодо порядку виплати перерахованої пенсії Головне управління зазначило, що виплата різниці за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 69 332,21 грн. буде проведено в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №103. Доплата різниці пенсії за січень, лютий, березень і квітень 2018 року в сумі 11 784,16 грн. виплачено у квітні поточного року. Крім того, Головне управління повідомило позивача, що Міністерство внутрішніх справ України листом від 28.02.2018 року №2900/05/22-2018 повідомило Пенсійний фонд України щодо відсутності підстав дляч використання довідок про розмір грошового забезпечення, виданих до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №103.

Вважаючи вищезазначені дії та бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що оскільки ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у неврахуванні ним при обчисленні розміру пенсії під час здійснення перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 1 615,21 грн. (а саме: надбавки за особливо важливі завдання (50%) а премії (80%)), які позивач отримував до такого перерахунку пенсії, колегія суддів зазначає.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-Х1 (далі - Закон № 2262), перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах визначених законодавством для поліцейських.

Частина 4 статті 63 Закону України № 2262 визначає, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року №900-VІІІ статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Відтак саме Постановами Кабінету Міністрів України визначається порядок проведення процедури перерахунку і судом першої інстанції не ставиться під сумнів законність та належність до застосування Постанови № 45.

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 передбачено, що про виникнення підстав для. проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Зазначене не суперечить вимогам пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, згідно з яким Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Отже, з огляду на зазначене збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988 згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51,63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 22б2-ХІІ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і окладами за спеціальними званнями, набрала чинності 02.12.2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.01.2016 року.

Згідно з п. 2 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію, в тому числі, МВС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

У свою чергу відповідно до п. 3 і 4 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби: в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) - МВС.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

В силу положень п. 5 Порядку №45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Таким чином, у Постанові Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 наведений чіткий алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що передбачає, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснюють перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від уповноважених органів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку.

Тобто, перерахунок пенсії здійснюється пенсійним органом виключно на підставі та в межах довідки, виданої державним органом, з якого особи були звільнені із служби або іншим уповноваженим на час перерахунку пенсії органом.

Як убачається з матеріалів справи, 23.03.2018 року Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в м. Києві видано довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії за №41555. Відповідно до вказаної довідки, грошове забезпечення ОСОБА_1 складається лише з: посадового окладу - 2 520,00 грн., окладу за спеціальним званням - 1 000,00 грн., надбавки за стаж служби (50%) - 1 760,00 грн., премії (44,98%) - 2 374,94 грн.).

23.03.2018 року довідка про розмір грошового забезпечення була надана Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві для перерахунку пенсії позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії від 23.03.2018 року № 41555 не містить відомостей про надбавку за особливо важливі завдання у розмірі 50% та премію у розмірі 80%.

Вказана довідка є чинною та позивачем не оскаржувалася.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії позивачу відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням складових грошового забезпечення позивача зазначених у довідці від 23.03.2018 року № 41555 виданою Ліквідаційною комісією ГУ МВС в м. Києві для перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правімірного висновку, що позовні вимоги про визнанння протиправної бездіяльності відповідача щодо не врахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у розмірі 1 615,21 грн. (а саме - надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 % та премії у розмірі 80 %) та зобов`язання здійснити перерахунок та виплачувату пенсії з врахуванням таких складових грошового забезпечення є безпідставними не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести невідкладно та одним платежем виплату різниці пенсії колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України у пункті третьому постанови від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" постановив: перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., N 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Пунктом п`ятим постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" установлено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., N 45 (Офіційний вісник України, 2008 року, N 12, ст. 301).

Так, перерахунок пенсії позивача був здійснений відповідно до пункту 3 Постанови № 103. При цьому, форму довідки для перерахунку пенсії згідно цього пункту визначено у додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок № 45). Зазначений додаток № 2 був доповнений у Порядок № 45 Постановою № 103.

Пункт 3 Постанови № 103 та Додаток №3 до Порядку №45 нечинними не визнавалися.

При цьому, колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Постанова № 103 не позбавляє позивача права на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських згідно Постанови № 988 та права на виплату перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року, а лише визначає особливий порядок виплати заборгованості, що виникла з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (включно) у зв`язку із таким перерахунком.

На цьому ж наголосив Верховний Суд в ухвалі від 02 травня 2018 року по справі № 818/1076/18, зазначивши, що Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону № 2262-XII та Постанови № 988, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

За змістом ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.

Крім того, оскільки Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не відмовився від взятого Державою зобов`язання перерахунку та виплати пенсії відповідним категоріям осіб, не позбавив їх права на отримання перерахованого відповідного розміру пенсії, а лише змінив порядок виплати заборгованості, що виникла у зв`язку із таким перерахунком, відстрочивши та розстрочивши її з 2019 року, то колегія суддів вважає, що порядок виплати пенсії, встановлений цією постановою Уряду, цілком відповідає вимогам чинного законодавства та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Узазначеному рішенні Європейський суд з прав людини став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (п. 2, 3 ст. 116).

У рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, норми чинного законодавства України та судова практика Європейського суду з прав людини допускають зміну Урядом механізму реалізації соціально-економічних прав громадян за умови збереження таких прав.

За таких обставин, оскільки Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не скасовував (а навпаки підтвердив соціально-економічні права відповідної категорії осіб на перерахунок пенсії), а виключно змінив механізм реалізації цих прав (встановив особливий порядок виплати заборгованості перерахованої пенсії), то вказане рішення Уряду підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, пенсія у перерахованому розмірі має виплачуватися позивачу у загальному порядку з 01 січня 2018 року, а заборгованість, що виникла за 01 січня 2016 року - 31 грудня 2017 року, буде виплачуватись у порядку, встановленому абзацами третім-четвертим пункту 3 Постанови № 103, тобто починаючи з 01 січня 2019 року.

Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести невідкладно та одним платежем виплату різниці пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні, оскільки позивачем на недано доказів на підтвердження понесених витрат.

Згідно з нормами ч. 2 - 4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, не надано договору про надання правової допомоги підписаного між ОСОБА_1 та адвокатом Хомичем І.О., не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, у вигляді підписаного сторонами на виконання відповідного договору акта виконаних робіт (наданих послуг).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, що міститься в матеріалах справи, не є належним доказом підтвердження понесених позивачем фактичних витрат на оплату роботи адвоката у сумі 10 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюка А.Г.