Справа № 826/8827/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 липня 2019 року № 826/8827/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії: головуючого судді Качура І.А., суддів Амельохіна В.В., Келеберди В.І. за участі секретаря судових засідань Денисенко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина"
доКабінету Міністрів України Міністерства охорони здоров`я України Міністерства аграрної політики України Міністерства екології та природних ресурсів України треті особи: Державна екологічна інспекція України , Держпродспоживчаслужба України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

за участю:

представника позивача Шутяк С.В., ;

представника відповідача (КМУ) Шокун О.В., ;

представника відповідача (МОЗ) не прибув, ;

представника відповідача (Міністерство аграрної політики) Костюченко М.Є.,; представника відповідача (Міністерства екології та природних ресурсів) Проценко К.В.,;

представника третьої особи (Державна екологічна інспекція України) Бодня В.А., ;

представника третьої особи: (Держпродспоживчаслужба) Талан О.П., ;

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Міжнародна благодійна організація "Екологія-Право-Людина" з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства аграрної політики України , Міністерства екології та природних ресурсів України, треті особи: Державна екологічна інспекція України , Держпродспоживчаслужба України в якому просить суд :

- визнати бездіяльність Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства аграрної політики України, Міністерства екології та природних ресурсів України щодо організації та здійснення контролю за використанням пестицидів та попередження забруднення довкілля та погіршення стану здоров`я людей протиправною;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України, Міністерство охорони здоров`я України, Міністерство аграрної політики України, Міністерство екології та природних ресурсів України організувати здійснення контролю за використанням пестицидів для попередження забруднення довкілля та погіршення стану здоров`я людей.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що центральними органами влади належним чином не здійснюються контроль та нагляд за діяльністю щодо використання пестицидів та агрохімікатів в Україні. Неконтрольоване використання пестицидів та агрохімікатів негативно впливає на стан довкілля та здоров`я населення. Порушується гарантоване в Україні право на екологічну безпеку, відповідачі не можуть гарантувати громадянам безпечні для життя та здоров`я умови проживання Верховенство права у сфері охорони довкілля не забезпечене так саме як не гарантовано виконання міжнародних договорів у цій сфері. Порушуються як права людини, так і права та інтереси громадських організацій, які створювалися саме з метою здійснення контролю за дотриманням належного стану довкілля, дотримання верховенства права у сфері охорони довкілля та забезпечення сталого розвитку. Просить задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідачі надали відзиви на позовну заяву у яких проти задоволення позовних вимог заперечували з однорідних підстав, а саме, недоведеності реальної загрози навколишньому середовищу, відсутності доказів, що підтверджують будь-який негативний вплив на навколишнє середовище як причинно-наслідковий зв`язок з можливою бездіяльністю центральних органів виконавчої влади. Просять у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представники третіх осіб проти задоволення адміністративного позову заперечували.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як зазначає позивач, після проведення адміністративної реформи та реорганізації державних органів санітарно-епідеміологічного нагляду функції контрольних органів від`єднанні від функції органів, які мають право здійснювати лабораторні дослідження. Всі перевірки Державної екологічної інспекції зводяться до формального дотримання законодавства, а саме: наявності чи відсутності дозвільних документів, що жодним чином не впливає на стан довкілля, не попереджає та не виявляє забруднення води, ґрунту та повітря пестицидами.

Свідченням цього є акти перевірки ТзОВ «Акріс-Агро» Рівненською обласною ДЕІ у 2015, 2016 роках. Перевірки виявляють процедурні порушення та не бачать мертвих бджіл, згорілих дерев та кущів, а також не фіксують звернення за медичною допомогою мешканців навколишніх сіл.

Впродовж 2016-2017 року ЕПЛ зверталась із зверненнями щодо вирішення питання із запровадження дієвого контролю та нагляду за пестицидами у всі можливі органи - до Президента України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Комітету з екополітики ВРУ, у Національну Поліцію департамент з питань техногенної та екологічної безпеки, Служби безпеки України - проте питання досі не вирішено.

На засіданні Ради ООН з прав людини 7 березня 2017 року експерти закликали до міжнародного врегулювання поводження з небезпечними пестицидами. Пестициди є причиною смерті 200 тисяч осіб щорічно.

Кожен громадянин України може зазнати негативного впливу від пестицидів, оскільки останні здатні мігрувати на тисячі кілометрів та не помітні в овочах, зелені, фруктах, повітрі, ґрунтах та воді.

Відтак, позивач вважає, що державою, в особі її центральних органів виконавчої влади, не забезпечено контроль за використанням пестицидів на державному рівні, а тому звернувся до суду за захистом законних прав та інтересів громадян України від негативного впливу пестицидів.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 113 Конституції України, якій кореспондує частина перша статті 1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Відповідно до частини першої статті 113 та статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, забезпечує виконання Конституції і законів України, актів Президента України, здійснює внутрішню політику держави, вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики, політики у сфері соціального захисту, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.

Стаття 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачає, що 40 основних повноважень Кабінету Міністрів України, серед іншого, відноситься забезпечення здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України; проводить фінансову, Цінову, інвестиційну та податкову політику; політику у сфері праці та зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного, науково-технічного соціального і культурного розвитку України.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» від 02.03.1995 № 86/95-ВР державна політика у сфері діяльності, пов`язаної з пестицидами і агрохімікатами, реалізується Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну аграрну політику, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, та іншими органами виконавчої влади відповідно до їх компетенції.

Так, на виконання вимог Закону України «Про пестициди і агрохімікати», який регулює правові відносини, пов`язані з державною реєстрацією, виробництвом, закупівлею, транспортуванням, зберіганням, торгівлею та безпечним для здоров`я людини і навколишнього природного середовища застосуванням пестицидів і агрохімікатів, визначає права і обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян, а також повноваження органів виконавчої влади і посадових осіб у цій сфері, Кабінетом Міністрів України були прийняті наступні нормативні акти:

- відповідно до статті 4 «Вимоги до пестицидів і агрохімікатів», яка встановлює, що ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань та наукових досліджень, у науково обґрунтованих обсягах здійснюється відповідно до планів державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу - за дозволом, що видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, - видано Постанову від 04.03.1996 №288 а Про затвердження Порядку надання дозволу на ввезення незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для проведення державних випробувань та наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу»;

- відповідно до частині другої статті 5 «Організація державних випробувань пестицидів і агрохімікатів», яка встановлює, що державні випробування пестицидів і агрохімікатів проводяться на підприємствах, в установах і організаціях за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, частині другої статті 7 «Державна реєстрація пестицидів і агрохімікатів», яка встановлює, що державна реєстрація пестицидів і агрохімікатів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього Природного середовища, на платній основі в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, на підставі позитивних результатів випробувань та матеріалів досліджень, частині восьмої статті 7, яка встановлює, що перелік пестицидів і агрохімікатів, дозволених для використання, регламенти їх застосування та щорічні доповнення до нього ведуться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, видано Постанову від 04.03.1996 № 295 «Про затвердження Порядку проведення державних випробувань, державної реєстрації та перереєстрації видання переліків пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні»;

- відповідно до частини третьої та четвертої статті 8 «Державні випробування та державна реєстрація технічних засобів застосування пестицидів і агрохімікатів», яка встановлює, що державні випробування і реєстрація технічних засобів застосування пестицидів і агрохімікатів проводяться уповноваженим органом та в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, - видано Постанову від 29.04.1996 № 479 «Про затвердження Порядку проведення державних випробувань та державної реєстрації технічних засобів застосування пестицидів і агрохімікатів»;

- відповідно до частини другої статті 11 «Загальні вимоги до транспортування, зберігання, застосування, утилізації, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівлі ними», яка встановлює, що особи, діяльність яких пов`язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням пестицидів і агрохімікатів та торгівлею ними, повинні мати допуск (посвідчення) на право роботи із зазначеними пестицидами і агрохім і катами, - видано Постанову від 18.09.1995 М 746 «Про затвердження Порядку одержання допуску (посвідчення) на право роботи, пов`язаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами»;

- відповідно до частини другої статті 14 «Державний облік пестицидів та агрохімікатів», яка встановлює, що порядок державного обліку наявності та використання пестицидів і агрохімікатів, обсяги інформації та органи, яким така інформація подається, визначаються Кабінетом Міністрів України, - видано Постанову від 02.11.1995 №881 «Про затвердження Порядку державного обліку наявності та використання пестицидів і агрохімікатів»;

- відповідно до статті 15 «Вилучення, утилізація, знищення та знешкодження непридатних або заборонених до використання пестицидів», яка встановлює, що непридатні або заборонені до використання пестициди і агрохімікати, пакування від них підлягають вилученню, утилізації, знищенню та знешкодженню в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України, - видано Постанову від 27.03.1996 № 354 «Про затвердження Порядку вилучення, утилізації, знищення та знешкодження непридатних або заборонених до використання пестицидів і агрохімікатів та тари від них».

Відтак судом встановлено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції здійснив всі необхідні дії щодо правового регулювання використання пестицидів і агрохімікатів в Україні та розробив механізм контролю за таким використанням. За таких обставин, спростовуються твердження позивача про бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, повноваження, компетенція, функції Міністерства охорони здоров`я України визначені Положенням про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267/

Згідно пункту 1 Положення МОЗ є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До основних завдань МОЗ, визначених пунктом 3 Положення відноситься, зокрема, забезпечення формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення МОЗ затверджує, зокрема, державні санітарні норми і правила, санітарно-епідеміологічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти; регламенти використання небезпечних факторів, рівень їх гранично допустимої концентрації та орієнтовно безпечні рівні хімічних і біологічних факторів у предметах та виробах, воді, повітрі, ґрунті.

При цьому, статтею 1 б5 Закону України «Про пестициди та агрохімікати» (далі - Закон) до компетенції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у сфері діяльності, пов`язаної з пестицидами і агрохі мі катами, належить:

встановлення санітарно-гігієнічних вимог до транспортування, зберігання та застосування пестицидів і агрохімікатів;

затвердження гігієнічних нормативів і регламентів безпечного застосування пестицидів і агрохімікатів.

Так, на виконання визначених законодавством повноважень, МОЗ прийнято наступні нормативні документи:

наказ МОЗ від 02.02.2016 № 55 «Про затвердження Гігієнічних нормативів і регламентів безпечного застосування пестицидів і агрохімікатів»;

наказ МОЗ від 13.05.2013 № 368 «Про затвердження Державних гігієнічних правил і норм «Регламент максимальних рівнів окремих забруднюючих речовин у харчових продуктах»;

наказ МОЗ від 06.08.2013 № 695 «Про затвердження Параметрів безпечності м`яса птиці»;

наказ МОЗ від 06.08.2013 № 698 «Про затвердження Гігієнічних вимог до продуктів дитячого харчування, параметрів безпечності та окремих показників їх якості»;

наказ МОЗ від 19.12.2013 № 1114 «Про затвердження Гігієнічних вимог до дієтичних добавок»;

наказ МОЗ від 29.12.2012 № 1140 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил «Медичні вимоги до якості та безпечності харчових продуктів та продовольчої сировини»;

наказ МОЗ від 19.07.2012 № 548 «Про затвердження Мікробіологічних критеріїв для встановлення показників безпечності харчових продуктів»;

наказ МОЗ від 03.05.2006 № 256 «Про затвердження Державних гігієнічних нормативів «Допустимі рівні вмісту радіонуклідів 137 Сs та 90 Sr у продуктах харчування та питній воді»;

ДСанПіН 8.8.1.2.3.4-000-2001 «Допустимі дози, концентрації, кількості та рівні вмісту пестицидів у сільськогосподарській сировині, харчових продуктах, повітрі робочої зони, атмосферному повітрі, воді, водоймищ, фунті», затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України 20.09.2001 № 137№

ГН 4.4.8.071-2001 «Тимчасові гігієнічні нормативи вмісту контамінантів хімічної і біологічної природи у біологічно активних добавках»;

наказ МОЗ від 23.07.1996 № 222 «Про затвердження Санітарних правил і норм по застосуванню харчових добавок».

Разом з цим, згідно статті 162 Закону здійснення державного контролю за вмістом залишкових кількостей пестицидів, агрохімікатів та важких металів у поверхневих водах, призначених для сільськогосподарських потреб, ґрунті на землях сільськогосподарського призначення, кормах, а також у сільськогосподарській продукції та сировині покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну аграрну політику, у сфері діяльності, пов`язаної з пестицидами і агрохімі катами.

Статтею 163 Закону визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, у сфері діяльності, пов`язаної з пестицидами і агрохімікатами, належить здійснення державного нагляду за додержанням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів і регламентів безпечного виробництва, транспортування, зберігання, застосування пестицидів і агрохімікатів, за вмістом залишкової кількості пестицидів і агрохімікатів у харчових продуктах та продовольчій сировині, у тому числі імпортованих, лікарських травах, водних об`єктах, воді, що використовується для господарсько-питного постачання, купання, спортивних занять, організованого відпочинку та з лікувальною метою, лікувальних грязях, ґрунтах, на землях населених пунктів, оздоровчого та рекреаційного призначення, у повітрі робочої зони.

У відповідності до статті 167 Закону до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері діяльності, пов`язаної з пестицидами і агрохімікатами, належить здійснення державного нагляду (контролю) за поводженням з пестицидами і агрохімікатами.

Отже, питання здійснення контролю за використанням пестицидів не відноситься до компетенції МОЗ.

Разом з цим, відповідно до статей 6 та 7 Закону України «Про пестициди тf агрохімікати», виробництво, реалізація, застосування пестицидів та агрохімікатів можливе лише після проведення їх державних випробувань та державної реєстрації.

Згідно з Порядком проведення державних випробовувань, державної реєстрації та перереєстрації, видання переліків пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1996 року № 295 передбачено обов`язкове проведення державних випробувань пестицидів і агрохімікатів вітчизняного та іноземного виробництва з метою біологічної, токсиколого-гігієнічної та екологічної оцінки і розроблення регламентів їх застосування.

Законом України «Про пестициди та агрохімікати» встановлена заборона ввезення на митну територію України, виробництво, реалізація, застосування та рекламування пестицидів і агрохімікатів до їх державної реєстрації. Державній реєстрації підлягають препаративні форми пестицидів і агрохімікатів шляхом їх занесення до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів відповідно до Порядку проведення державних випробувань, державної реєстрації та перереєстрації, видання переліків пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1996 р. № 295.

Також, Законом України «Про пестициди та агрохімікати» встановлено, зокрема, форми пестицидів та агрохімікатів, що підлягають реєстрації (стаття 7), загальні вимоги до транспортування, зберігання, застосування, утилізації, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівлі ними (стаття 11), відповідальність за порушення законодавства про пестициди і агрохімікати (стаття 20).

Державні санітарні правила «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві» (ДСП 8.8.1.2.001-98) встановлюють санітарні правила встановлюють вимоги до виконання організаційних, санітарно-гігієнічних та технологічних заходів, які спрямовані на забезпечення оптимальних умов життєдіяльності людини, пов`язаної з транспортуванням, зберіганням та застосуванням пестицидів у народному господарстві.

Також, Міністерством екології та природних ресурсів України розроблено проект постанови КІУ1У «Про затвердження Порядку і правил проведення обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яку може бути заподіяно довкіллю або здоров`ю людей під час зберігання та застосування пестицидів та агрохімікатів», який проходить процедуру погодження (відповідно до § 37 Регламенту Кабінету Міністрів України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 18.07.2007), зокрема, 17.20.2017 погоджений із зауваженнями Мінагронолітнки (лист від 17.10.2017 № 37-13-10/23091).

Судом також встановлено, що позивачем до матеріалів справи додано - Інформацію Державної екологічної інспекції України від 04.04.2017 № 312-10-19 щодо можливостей визначення пестицидів у об`єктах довкілля; інформацію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 18.04.2017 № 601 щодо стану дотримання підприємствами санітарних норм і правил при застосуванні пестицидів та агрохімікатів тощо.

Однак, зазначені документи жодним чином не встановлюють бездіяльність органів центральної влади при забезпеченні формування державної політики у сфері охорони навколишнього середовища, а лише містять статистичну узагальнюючу інформацію.

Разом з цим, здійснення окремими суб`єктами господарювання господарської діяльності з порушенням норм чинного законодавства із застосуванням пестицидів та агрохімікатів свідчить не про відсутність належного законодавства у даній сфері, а не невиконання або неналежне його виконання, за яке передбачена цивільна, дисциплінарна, адміністративна або кримінальна відповідальність.

Відтак, в даних правовідносинах, відсутня протиправна бездіяльність органів державної влади, оскільки останні вчиняють всі можливі та необхідні дії, для належного забезпечення екологічної безпеки в Україні.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

Отже, враховуючи викладене, судом не встановлено бездіяльності Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства аграрної політики України, Міністерства екології та природних ресурсів України щодо організації та здійснення контролю за використанням пестицидів та попередження забруднення довкілля та погіршення стану здоров`я людей, відтак підстави для задоволення адмністративного позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін і третьої особи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом не встановлено правових підстав для задоволення позову, отже суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2019 року.

Головуючий суддя І.А. Качур

Суддя В.В. Амельохін

Суддя В.І. Келеберда