Справа № 489/7947/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 489/7947/18
Головуючий в 1 інстанції: Рум`янцева Н.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Якименка Олександра Володимировича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Якименка Олександра Володимировича від 18.12.2018 року Серії ЕАВ №801381 про накладення стягнення у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме непред`явлення на вимогу поліцейського свідоцтва про реєстрацію причепа до транспортного засобу, є необґрунтованими, не враховують тієї обставини, що вказаний реєстраційний документ не вдалось надати через погане освітлення у салоні автомобілю. Зазначені обставини свідчать про неправомірність рішення відповідача, наявність безумовних підстав для його скасування та закриття справи про правопорушення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що позивач не пред`явив поліцейському реєстраційний документ, оскільки такі вимоги були безпідставними, а зупинка транспортного засобу відбулась незаконно та без доведення причин зупинення транспортного засобу.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, однак в судове засідання вони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.12.2018 року інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Якименко Олександром Володимировичем винесено постанову Серії ЕАВ №801381 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 425 грн.

Підставою для накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач 18.12.2018 року, керуючи транспортним засобом ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по просп. Миру, не мав при собі реєстраційного документа щодо напівпричепу, не надав його на вимогу поліцейського, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність, необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений відповідними доказами, не спростовується позивачем, що свідчить про обґрунтованість адміністративного стягнення та відсутність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п.п. "б" п. 2.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

За змістом п. 2.4 Правил від 10.10.2001 року №1306 зазначений у п. 2.1 має бути пред`явлений водієм на вимогу поліцейського.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 1.10 Правил від 10.10.2001 року №1306 причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Згідно із п. 30.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови стало непред`явлення на вимогу поліцейського документа про реєстрацію транспортного засобу - причепу.

Зазначені обставини не спростовуються позивачем у позові, фактично визнаються позивачем під час адміністративного провадження, що підтверджується відеозаписом розгляду справи.

Посилання позивача на відсутність можливості надати реєстраційний документ через погане освітлення в автомобілі ніяким чином не спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення та не виключає обставини щодо його скоєння.

Водночас, апеляційний суд враховує, що під час адміністративного провадження позивачем не подавались клопотання щодо необхідності додаткового часу для пред`явлення документа про реєстрацію транспортного засобу за наведених обставин, у тому числі, щодо перешкоджання поліцейським в цьому.

З огляду на те, що позивач фактично не заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось із повним з`ясуванням обставин та обґрунтовано, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність адміністративного стягнення та відсутність підстав для скасування постанови поліцейського.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, з огляду на те, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем не був наданий реєстраційний документ через незаконність зупинки поліцейським транспортного засобу, тобто фактично ґрунтуються на підставах позову, які не були заявлені в суді першої інстанції і судом не надавалась їм правова оцінка, колегія суддів відповідно до приписів ст. 308 КАС України позбавлена можливості їх розглянути.

Оскільки під час розгляду справи суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль