Справа № 400/2200/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р. № 400/2200/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул.Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001 Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Лягіна, 2, м. Миколаїв, 54001

про:скасування постанови від 01.07.2019 р. ВП № 59322773 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - позивач, ГУ ПФУ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач, ВПВР УДВС ГТУЮ) від 01.07.2019 року про накладення штрафу в межах виконавчого провадження ВП № 59322773 у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішення суду яке необхідно було виконано, має "зобов`язальний" характер. Так, рішення суду, що підлягало виконанню містило вимоги: зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи позивача з 30.07.1996 р. по 04.07.2013 р.; зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України від 20.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» з 13.12.2017 року; зобов`язати управління Пенсійного фонду України перерахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 20.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» згідно заяви від 13.12.2017 року з виплатою різниці за минулий час. На виконання рішення від 11.07.2018 року управлінням пенсійного фонду зараховано ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 30.07.1996 року по 04.07.2013 року, що підтверджується розрахунком стажу; переведено ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України від 20.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» з 13.12.2017 року та перераховано пенсію, що підтверджується розпорядженням від 16.10.2018 року та від 27.12.2018р. Розмір пенсії ОСОБА_1 склав 8668,50грн., який виплачується щомісячно відповідно до Закону України «Про державну службу». Згідно ст.37 вказаного вище Закону, пенсія державним службовцям, що не перевищує розміру пенсії з солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсій, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. В зв`язку з набранням чинності постанови КМУ від 22.08.2018р. № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" (далі - Постанова № 649), виплата донарахованої суми в розмірі 1664,64грн. буде проведена в порядку, встановленому Постановою № 649 після прийняття комісією рішення про наявність підстав для виплати заборгованості за рішенням суду.

Постанова відповідача про накладення штрафу, як захід примусу в межах виконавчого провадження може бути винесена державним виконавцем за умови, встановлення останнім, що бездіяльність боржника у виконавчому провадженні є зухвалою. Позивач зазначає, що оскільки на виконання рішення суду ним вчиненні всі залежні від нього дії, а відсутність фінансування є поважною причиною не повного розрахунку зі стягувачем, та ця причина ніяким чином не залежить від волі позивача, то постанова про накладення штрафу винесена ВДВС УДВС ГТУЮ безпідставно та належить скасуванню.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що порядок та умови виконання рішень судів та інших органів, які відповідно до закону підлягають виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VIIІ (далі - Закон 1404). Виходячи з матеріалів справи, позовної заяви, відповідач вважає, що посилання позивача на практику Верховного Суду України, що невиконання судового рішення органом Пенсійного фонду УКраїни в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення, не модже вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу як раз і спонукає позивача до вчнення дій по найшвдшому виконаннюсудового рішення, а тому є ефективним способом захисту стягувача. Таким чином позовні вимоги є безпідставними та суперечать вимогам спеціального Закону № 1404 а дії відповідача є правомірними, тому оскаржувана постанова винесена в межах закону № 1404.

Відповідач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, в порядку письмового провадження.

Відповідно до норм КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року у справі № 814/648/18 зобов`язано управління пенсійного фонду зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи позивача з 30.07.1996 р. по 04.07.2013 р.; зобов`язано Управліня перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України від 20.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» з 13.12.2017 року; зобов`язано Управління перерахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 20.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» згідно заяви від 13.12.2017 року з виплатою різниці за минулий час.

На виконання рішення суду, 11.10.2018 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист.

Виконавчий лист пред`явлений стягувачем ( ОСОБА_1 ) до виконання до ВПВР УДВС ГТУЮ.

11.06.2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 5932273 по примусовому виконанню виконавчого листа від 11.10.2018 року у справі № 814/1061/18. У постанові про відкриття виконавчого провадження держаним виконавцем боржнику був встановлений строк для добровільного виконання рішення суду - 10 робочих днів.

Вознесенське об`єднане управління ПФУ листом від 25.10.2018 року № 10987/06 повідомило ОСОБА_1 , про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі № 814/1061/18.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ від 01.07.2019 року в рамках виконавчого провадження ВП № 59322773 при примусовому виконанні виконавчого листа від 11.10.2018 року у справі № 814/1061/18, винесено постанову про накладення на Вознесенське об`єднане управління ПФУ штрафу у розмір 5100,00 грн.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу вмотивована тим, що управління ПФУ на виконання рішення суду та вимог державного виконавця у зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження в строк не виконав резолютивну частину виконавчого листа по справі № 814/1061/18 від 11.10.2018р.

Так, згідно ч. 1 та 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404), за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, підставою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання рішення суду боржником без поважних причин. Таким чином, суд зауважує, що передумовою винесення постанови про накладення штрафу є обов`язок державного виконавця встановити причини невиконання або не повного виконання рішення суду. Крім того, державний виконавець повинен встановити поважність або не поважність причини через які боржник не виконав рішення суду.

Державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.

Суд звертає увагу на те, що в рішенні суду, яке виконувалося примусово в межах виконавчого провадження ВП № 59322773 не йшлося про зобов`язання Управління ПФУ (боржника за виконавчим провадження) провести одноразову виплату різниці між складеним перерахунком та вже виплаченою пенсією. Таким чином, оскільки в рішенні суду не визначений шлях одноразової виплати певної суми та рішення суду носить виключно зобов`язальний характер, з урахуванням прийнятої постанови КМУ від 22.08.2018р. № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", виплата донарахованої суми за період з 13.12.2017р. по 20.09.2018 року (доо моменту набрання рішенням законної сили) буде проведена в порядку, встановленому Постановою № 649.

З урахуванням того, що стягувачу вже було частково виплачена пенсія, суд приходить висновку, що рішення суду зобов`язального характеру виконано управлінням ПФУ в повному обсязі, а відтак, у відповідача не було жодних підстав виносити постанову про накладення штрафу.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вказаною вище постановою КМУ № 649 внесено зміни до бюджету Песійного фонду України, а саме доповнено позицію "погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду". Пунктом 2 Постанови № 649 встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою.

Відповідно до вказаного Порядку перевірку обгрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Вказана комісія приймає рішення, яке оформляється протоколом, в якому за наявності підстав, встановленому Постановою № 649 після прийняття комісією рішення про наявність підстав для виплати заборгованості за рішенням суду.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1404 штраф накладається у разі невиконання рішення суду без поважних причин.

Доплата за період з 13.12.2017 року по 20.09.2018 року буде проведена в порядку, встановленому Постановою № 649 після прийняття комісією рішення про наявність підстав для виплати заборгованості за рішенням суду.

Із наданих сторонами доказів судом встановлено, що ГУ ПФУ виконано рішення в добровільному порядку, саме в той спосіб, який визначено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі № 814/1061/18. При цьому суд звертає увагу, що даним рішенням суду не присуджено до стягнення суми пенсії, а саме зобов`язано здійснити її перерахунок та виплату, що і було вчинено позивачем.

Суд зауважує, що вказаний перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 здійснено позивачем у встановлений чинним законодавством спосіб.

Варто відмітити, що орган державної влади при виконанні покладених на нього повноважень зобов`язаний діяти на підставі, у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22.09.2005 року

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірності накладення штрафу на позивача. Натомість ГУ ПФУ надано достатньо доказів в підтвердження правомірності його дій та вчасного виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 159, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул.Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001, ) , Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Лягіна, 2, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 01.07.2019 року за виконавчим провадженням ВП № 59322773 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 25.07.2019 року.

Суддя І. А. Устинов