Справа № 583/2351/19
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2351/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Шаміладзе В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, у залі суду №5в м. Охтирці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук в Полтавській обл. Денисенка Євгенія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.05.2019 року о 20.40 год. по вул. Мічуріна, 92, в м. Кременчук, він керував транспортним засобом Фотон - ВУ НОМЕР_1 та не мав при собі поліс обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1 г Правил дорожнього руху України. Вважає дану постанову незаконною, так як зупинка транспортного засобу була проведена незаконно без пояснення причин для цього. Інспектор почав вимагати для огляду поліс обов`язкового страхування не маючи на те законних підстав. У самій постанові про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими інспектор доводить наявність правопорушення. Сама постанова винесена за його відсутності, без роз`яснення йому прав передбачених чинним законодавством.

Процесуальні дії у справі та позиція сторін.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.

Копія ухвали про відкриття провадження від 05.06.2019 року з копією позову та доданих матеріалів була отримана відповідачем клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відповідач не надав.

Від відповідача на адресу суду 01.07.2019 р. надійшов відзив, у якому зазначено про повне не визнання заявлених позивачем вимог із огляду на повне дотримання інспектором матеріальних і процесуальних норм при виявленні та фіксації скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Було надано відео файли на яких зафіксована зазначена подія і на яку відповідач посилається, як на належний і достатній доказ, що спростовує викладені позивачем обставини. Наполягають на тому, що транспортний засіб був зупинений у темну пору доби, близько 20:40 год. через порушення правил дорожнього руху так як рухався без увімкнених фар ближнього світла. Отже, вимога про зупинку була правомірною. Інспектор проінформував водія про причину зупинки та при винесенні постанови йому були роз`яснені права передбачені чинним законодавством.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні установлено, що 22.05.2019 року відносно позивача була винесена постанова серія ДП18 № 607315 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ст. 126 ч. 1 КпАП України за те, що він цього дня о 20.40 год. по вул. Мічуріна, 92, в м. Кременчук, він керував транспортним засобом Фотон - ВУ НОМЕР_1 та при перевірці документів не мав при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 2.1(ґ) ПДР України.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КпАП України встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною першою статті 126 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Позивач не заперечив той факт, що на вимогу працівника поліції він не надав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з огляду на безпідставність зупинки, а тому ця обставина не підлягає доказуванню в силу ч. 1 ст. 78 КАС України.

Таким чином, судом встановлено, що законних вимог поліцейського щодо пред`явлення документів ОСОБА_1 не виконав, не надав дійсний поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже поліцейський після зупинки екіпажем авто та винесення постанови відносно водія за вчинення іншого адміністративного правопорушення мав законне право вимагати у водія надати йому поліс для перевірки його наявності у останнього.

Така правова оцінка наявних у справі доказів винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення узгоджується із практикою Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеною, зокрема у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 465/6677/16-а.

Разом із тим, відеозапис, на який посилається відповідач у відзиві, як на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова ДП18 № 607315 від 22.05.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилання в якості додатку на відеозапис правопорушення та відомості про технічний засіб, яким проведена відео -, фото зйомка.

Отже, відеозапис на який посилається відповідач, не є належним і допустимим доказом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15 листопада 2018 року.

Таким чином, судом інших порушень з боку відповідача при винесенні постанови не встановлено, позивачем порушені ПДР України, відповідач, притягнувши його до відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Вина позивача у вчиненні даного правопорушення доведена, а отже наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, а тому вважає дії відповідача з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірними та приходить висновку про відмову позивачу в задоволенні позову оскільки позовні вимоги є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 72-90, 139, 229, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук в Полтавській обл. Денисенка Євгенія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про адміністративне правопорушення ДП18 № 607315 від 22.05.2019- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Р.В.Сидоренко