Справа № 417/7963/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року справа №417/7963/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року (повний текст складено 11 травня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 417/7963/19 (суддя І інстанції - Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом до Управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, у якій позивач просив суд:

- визнати дії відповідача, при призначенні і розрахунку мені житлової субсидії, протиправними;

- скасувати рішення комісії Марківського УСЗН протокол № 14 від 18.12.2018;

- зобов`язати відповідача зробити перерахунок житлової субсидії призначеної 26.12.2018.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 26 грудня 2018 року субсидія була призначена згідно з рішенням комісії, протокол №14 від 18.12.2018. Нарахована позивачу субсидія в межах норми споживання, не відповідала рівню доходів позивача. 28 грудня 2018 року позивач звернувся з письмовою заявою до голови Марківської РДА Дзюба І.А. В своїй заяві позивач просив призначити комісію та зробити перерахунок призначеної субсидії. 19 січня 2019 року позивач одержав відповідь від Марківської РДА в письмовій формі. Позивачу повідомили, що оскільки в довідці про доходи отриманої УСЗН з Марківського центру зайнятості всі графи містять нулі, на кожен нуль було нараховано три мінімальних прожиткових мінімуми. Таким чином дохід позивача за кожен місяць склав: 1841 гр. х 3 = 5523 грн. Загальний дохід за п`ять місяців склав: 5523гр. х 5 =27615 грн.

В обґрунтування дій УСЗН голова Марківської РДА Дзюба І.А. посилається на підпункт 3 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848. Для обґрунтування правильності розрахунку доходів, посилається на пункт 12 вищезазначеного Положення. Застосовуючи п.п.3 п.6 Положення, відповідач робить упор на те, що позивач не мав доходів, не отримував допомогу по безробіттю, і за інформацією ДФС, пенсійного фонду України, у позивача взагалі відсутні доході. Так само, позивач не платив єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування. Але п.п.3 п.6 є загальним для працездатних осіб, які досягли 18-ти річного вику, і не враховує статусу особи. Однак позивач був зареєстрований в Марківському Центрі зайнятості та позивачу було присвоєно статус безробітного. Відповідач протизаконно ігнорує статус безробітного, який позивачу було присвоєно Марківським ЦЗ в період з 26.02.2018 по 18.09.2018. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 08.02.2019 передано адміністративну справу № 417/7963/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними за підсудністю до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі № 417/7963/19 у задоволенні позову - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Відповідачем на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що 16 листопада 2018 року до УСЗН Марківської РДА з заявою про призначення субсидії звернулась ОСОБА_3 (а.с.56-57)

До заяви про призначення субсидії додані документи, серед яких додано довідку про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористувачів від 19.11.2019 № 4756, в якій зазначено, що голова домогосподарства за адресою : АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - син.

Також головою домогосподарства ОСОБА_3 додано декларацію про доходи і витрати (а.с.61-63). У декларації заявник зазначила сина - ОСОБА_1 , вид доходу - допомога РЦЗ. На підтвердження отриманих доходів в Марківському РЦЗ надано довідку від 17.09.2018 № 861, де зазначено отриманий дохід за період лютий 2018 року - червень 2018 року - 0 грн (а.с.64).

Судом зазначено, що спірні правовідносини регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" (зі змінами) (далі - Порядок № 848).

Відповідно до п.2 Порядку № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Пунктом 4 Порядку № 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку № 848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), зокрема, якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:

за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або

нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або

ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадків, коли наявна заборгованість роботодавця із виплати заробітної плати та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за цих осіб).

Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду:

навчалися за денною формою навчання у закладах середньої освіти, професійно-технічних навчальних закладах, закладах вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як безробітні і в цей період навчалися в центрах професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості;

отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсію, стипендію, допомогу при народженні (усиновленні) дитини, допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомогу по безробіттю.

Відповідно до п.8 Порядку № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено достовірними доказами ті обставини, що за призначенням субсидії зверталась ОСОБА_3 , яка є головою домогосподарства та особою, якій призначено субсидію.

Суд звертає увагу, що Позивач ОСОБА_1 не звертався з відповідною заявою про призначення субсидії та Відповідачем не вирішувалося питання щодо окремого призначення субсидії ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Судом зазначено, що даному випадку особа, яка зверталася з відповідною заявою про призначення субсидії, має право звертатися до суду з позовом - ОСОБА_3 , оскільки саме їй призначалась субсидія та щодо її прав на отримання субсидії та її розмір визначалося Відповідачем -УСЗН Марківської РДА.

Доводи позивача, зазначені у позові в даному випадку не мають значення, оскільки права позивача не порушені.

Оскільки судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не звертався з заявою про призначення субсидії та відповідачем відносно нього не приймалося будь-яке рішення та йому особисто не призначено субсидію, суд першої інстанції дійшов висновку що права, свободи та інтереси позивача не порушені, а тому не підлягають захисту. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку необґрунтованості позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі № 417/7963/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі № 417/7963/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 24 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко