Справа № 450/2487/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/3645/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

з участю представника позивача: Гривняка В.М . ,

позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Красневич Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2019 року (суддя - Кукса Д.А., ухвалене в м. Пустомити, повний текст складено 31.01.2019р.) у справі № 450/2487/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом, в якому з врахуванням уточнення вимог, просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, як правонаступника управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі, Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова неправомірними, щодо невиплати підвищення до пенсії за віком як реабілітованій особі; визнати неправомірними дії відповідача, щодо призначення та нарахування пенсії в розмірі 120,25 грн., з подальшим перерахунком, як незаконну занижену; зобов`язати відповідача нарахувати (перерахувати) з 01.01.2017 року позивачу підвищення до пенсії за віком в розмірі 25 % мінімальної пенсії (прожиткового мінімум з подальшим перерахунком та виплачувати дане підвищення по життєво); зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу за віком з 16.05.2002 року з врахуванням середнього заробітку її професії по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення з перерахунком пенсії; стягнути з відповідача на користь позивача, як реабілітованій особі в сумі 7767,00 грн., за період з 01.01.2017 року по 30.11.2018 року; зобов`язати відповідача виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання заяви про збільшення позовних вимог до суду; зобов`язати відповідача провести індексацію призначеної пенсії за віком з 16.05.2002 року по день ухвалення судового рішення, з врахуванням величини індексу інфляції.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, не грунтується на усіх обставинах справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що відповідач зобов`язаний з 01.01.2017 року до пенсії позивача нараховувати підвищення, як реабілітованому громадянину, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки виплата згідно вимог п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», суперечить вимогам п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу ніж вказана постанова.

Вважає, що відповідач зобов`язаний зробити перерахунок пенсії за віком, оскільки на даний час призначена пенсія за віком дорівнює 1550,81 грн., що менше, ніж при застосуванні порядку розрахунку, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, своєчасно невиплачена частина пенсії як доплата має бути проіндексована, згідно вимог ст.97 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Вважає, що строк звернення до суду не пропущено, оскільки позивач періодично зверталась до пенсійного органу про перерахунок пенсії в період з 16.05.2002 року по 14.09.2017 року, по день звернення до суду, а також факт звернення для отримання належної вторинної правової допомоги для оформлення позову до суду.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що перерахунок пенсії про встановлення надбавки здійснюється виключно із моменту звернення із заявою про перерахунок, а не з моменту первинного призначення пенсії чи з моменту звернення до суду.

Щодо того, що розмір пенсії позивача не відповідає професії по якій вона працювала, то розмір пенсії залежить від страхового стажу та заробітної плати.

Вважає, що ОСОБА_2 до пенсійного органу із заявами, до 14.09.2017р. (звернення до суду) не зверталась.

В судовому засіданні представник позивача просить задоволити апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні просить залишити без змін рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено та вбачається з пенсійної справи, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, на підставі заяви від 06.06.2015 року.

Є членом сім`ї реабілітованого, що стверджується довідкою УМВСУ у Львівській області №4/4-631 від 30.07.2002 та посвідченням №208/26-р (а.с.2, 174)

Пенсія виплачується з врахуванням надбавки членам сім`ї реабілітованих, з 07.08.2002 року, в розмірі 43,52 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» (далі - Постанова № 654).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 не зверталася із заявою про призначення пенсії та здійснення перерахунку відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з пунктом 6 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У той же час, підпунктом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» встановлено, що з 01.09.2008 громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено розмір мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р., прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.

За чинним законодавством України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, згідно з ст.28 вказаного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно із вимогами ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слід застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналізуючи співвідношення пункту 2 пункту 4 Постанови №654 та пункту "г" статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», апеляційний суд виходить з пріоритетності застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» як нормативно-правового акту вищої юридичної сили.

Відтак, апеляційний суд вважає, що підвищення до пенсії, яке виплачується позивачу в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654, звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як репресованій особі із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №446/1549/16-а, від 06.02.2019 у справі 446/1848/16-а.

Також, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно зобов`язання відповідача проводити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як реабілітованій особі, так як за відсутності спору про право особи на отримання підвищення до пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не можна обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов`язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

Тобто, відповідач зобов`язаний проводити нарахування та виплату відповідних періодичних платежів, зокрема, членам сім`ї реабілітованих громадян, до втрати ними такого права.

Однак, з врахуванням положень ст. 99 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних відносин та звернення до суду) апеляційний суд вважає обґрунтованими позовні вимоги стосовно зобов`язання відповідача проводити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як реабілітованій особі відповідно до п.«г» ч.1 ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 14.03.2017 р. з врахуванням виплачених сум і до настання обставин з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

Разом з тим, суд вважає за необхідне застосувати норми ст.ст. 99, 100 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних відносин та звернення до суду) до вимог, які заявлені позивачем за межами строку звернення до суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.99 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних відносин та звернення до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із вимогами ст.100 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних відносин та звернення до суду) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Беручи до уваги, що адміністративний позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо виплати підвищення до пенсії з 01.01.2017 р. поданий після закінчення шестимісячного строку звернення до суду, який в даному випадку слід обчислювати з дня подачі позову до суду, тобто з 14.09.2017 р., з позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом не встановлено підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними, тому позов в частині виплати підвищення до пенсії з 01.01.2017 р. по 13.03.2017 р. слід залишити без розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Однак, норми ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки стосуються нарахованих та не виплачених сум пенсій, а в даному випадку спірним є питання нарахування і виплати пенсії пенсійним органом.

Відтак, необхідно застосувати норми ст. ст. 99, 100 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних відносин та звернення до суду) та залишити адміністративний позов без розгляду за період з 01.01.2017 р. по 13.03.2017 р.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача, як реабілітованій особі в сумі 7767,00 грн., за період з 01.01.2017 року по 30.11.2018 року; зобов`язаня відповідача виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання заяви про збільшення позовних вимог до суду, то апеляційний суд вважає такі вимоги передчасними, оскільки спору про суму пенсії, яка підлягає стягненню, між сторонами, на даний час не має.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, захисту підлягає порушене право, а тому апеляційний суд вважає, що в задоволенні цих позовних вимог, слід відмовити.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії за віком з 16.05.2002 року з врахуванням середнього заробітку її професії по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення з перерахунком пенсії, то апеляційний суд вважає, що такі не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст. 44 цього Закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 4.1.Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 (в редакції, яка діє з 29.08.2014 року), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

ОСОБА_2 з питання перерахунку пенсії за віком до відповідача у встановленому порядку не зверталася, заяву встановленої форми не подавала, звернення позивача стосувалось надання інформації про розмір та розрахунок пенсії.

Отже, апеляційним судом встановлено, що позивачем не дотриманий порядок подання документів для призначення (перерахунку) пенсії за віком, тому відповідачем не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Апеляційний суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести індексацію призначеної пенсії за віком з 16.05.2002 року по день ухвалення судового рішення, з врахуванням величини індексу інфляції, слід відмовити, оскільки з урахуванням індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ судом не встановлено чи зверталася позивач до відповідача із відповідною заявою щодо перерахунку пенсії з 16.05.2002 року з урахування індексації пенсії.

У відповідності із вимогами ст. 77 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи, через що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2019 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області щодо невиплати ОСОБА_2 надбавки до пенсії як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 14.03.2017 р. з врахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії з віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 14.03.2017 р. з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії з віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.01.2017р. залишити без розгляду.

В решті вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 25.07.2019р.