Справа № 815/356/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/356/18
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 20019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем при виконанні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

1) визнати протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області щодо невиконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 815/356/18 про зобов`язання ГУПФ України провести виплату перерахованої пенсії, відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №2690 від 17.01.2018 року за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, з урахуванням вже проведених виплат;

2) зобов`язати ГУПФ України в Одеській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі №815/356/18 про зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести виплату перерахованої пенсії, відповідно до ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №2690 від 17.01.2018 року за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, з урахуванням вже проведених виплат, без застосування Постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду»;

3) зобов`язати ГУПФ України в Одеській області протягом 30 календарних днів з дня отримання окремої ухвали надати відповідь до Одеського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування заяви посилався на те, що відповідач протиправно здійснює погашення заборгованості за 2016-2017 роки частинами, самовільно встановивши такий порядок. Вважає, що відповідач всупереч нормам ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не здійснив одноразову виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми перерахованої пенсії, розділивши заборгованість на частини, яку розрахував, застосовуючи приписи Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, яка не регламентує порядок виконання судових рішень та приписи Постанови КМУ №649 від 22.08.2018 року, які не передбачають поділ заборгованості на частини. Такі дії відповідача, заявник вважає протиправними та такими, що суперечать резолютивній частині судового рішення.

Також позивач посилався на те, що ГУ ПФ України в Одеській області на власний розсуд тлумачить судове рішення у справі №815/356/18, порушуючи вимоги ст. ст. 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 14, 370, 371, 372 КАС України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, оскільки самовільно змінило порядок виконання судового рішення та встановило обмеження на виплату пенсії за минулий час, здійснюючи при цьому протиправну бездіяльність, яка полягає у не виконанні судового рішення у справі №815/356/18 в повному обсязі.

Окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України, - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі №815/356/18 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії, яка виникла у зв`язку з її перерахунком з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статей 14, 370, 371 КАС України та вжити заходів щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла у зв`язку з перерахунком пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, відповідно до чинного законодавства.

Встановлено ГУ ПФ України в Одеській області строк для надання відповіді до Одеського окружного адміністративного про виконання вказівок даної ухвали протягом 30 календарних днів з дня її отримання.

В апеляційній скарзі ГУ ПФ України в Одеській області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що перерахунок пенсії був здійснений заявнику з 01.01.2016 року з урахуванням вимог передбачених Постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року, а доплата за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 року в розмір 207464,16 грн. буде здійснена в межах наявних бюджетних коштів, призначених на цю мету згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою КМУ № 649 від 22.08.2018 року.

Оскільки перерахунок пенсії проведений, а виплата перерахованих коштів здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, апелянт вважає, що оскаржувана окрема ухвала була постановлена з порушенням ст. 242 КАС України

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи ідентичні тим, що викладені в заяві, поданій в порядку ст. 383 КАС України, та узгоджуються з висновками, викладеними в окремій ухвалі суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року (т. 1 а.с. 268-276) скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2018 року та прийнято постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_1 ..

Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року та Постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, а також відповідно до Постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №2690 від 17.01.2018 року - у наступних розмірах: посадовий оклад - 3250,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник поліції - 2200,00 грн., надбавка за стаж служби (45%) - 2452,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) - 3951,25 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 325,00 грн., премія на день звільнення складала (100%) - 12178,75 грн., з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016 року. З 20 грудня 2016 року провести відповідний перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру.

На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року Одеським окружним адміністративним судом 03.08.2018 року видано виконавчий лист, за яким Управлінням ДВС ГТУЮ в Одеській області 23.04.2019 року було відкрито виконавче провадження за №58981182.

Отже, згідно резолютивної частини постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року, ГУПФ України в Одеській області було зобов`язано провести перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016 року, а з 20.12.2016 року - провести відповідний перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру.

10.04.2019 року листом за вих. за №681/І-11 (т. 2 а.с. 35-36) ГУПФ України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про те, що 03 липня 2018 року йому проведений перерахунок пенсії відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року, та внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії з 01.01.2016 року по 20.12.2016 року становив 10 740,00 грн., з 20.12.2016 року по 30.04.2017 року - 24 906,30 грн., з 01.05.2017 року по 30.09.2017 року - 24 932,30 грн., а з 01.10.2017 року - 24 988,30 грн.

Доплата за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 109 604,18 грн. зарахована на поточний рахунок позивача 08.08.2018 року.

Доплата за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року в сумі 4414,13 грн., зарахована на поточний рахунок позивача 04.01.2019 року.

Також повідомлено, що доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 207 464,16 грн., буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою КМУ № 649 від 22.08.2018 року, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії від 03.07.2018 року, проведеного на виконання судового рішення, загальний розмір заборгованості пенсії з 01.01.2016 року по 20.06.2018 року становить 321 482,47 грн. (т. 2 а.с. 49), а залишок невиплачених сум заборгованості - 211 878,29 грн. (т. 2 а.с. 78-79).

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав постанову Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/356/18 та не звертався до суду із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення суду з метою вжиття судом нових заходів чи встановлення інших строків для реалізації вказаного рішення, внаслідок чого, допустив протиправну бездіяльність, чим порушив підтверджені рішенням суду права позивача на отримання суми різниці перерахованої пенсії.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частин першої та другою статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також ч. 1 ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами ст. 378 КАС України суд, у визначених законом випадках, постановляє ухвалу про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Так, ч. 3 ст. 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

Відтак, підставою для застосування судового контролю в порядку ст. 383 КАС України є встановлення судом протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при виконанні рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем здійснено позивачу перерахунок пенсії та донараховано суму пенсії в розмірі 321 482,47 грн. У свою чергу, доплату за з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 207 464,16 грн., буде виплачено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою КМУ № 649 від 22.08.2018 року, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у даній справі рішенням по суті позовних вимог зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсійних виплат, а матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем поступових дій, націлених на виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі та, зокрема виконання його в частині здійснення перерахунку пенсії позивача за відповідний період, визначення певної суми заборгованості та початку здійснення виплати пенсії у присудженому розмірі.

Водночас, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду в частині проведення доплати в подальшому, що в разі незастосування процесуальних заходів, про які просить ОСОБА_1 , таке судове рішення залишиться невиконаним.

Посилання суду першої інстанції на те, що ГУПФ України в Одеській області, в порушення приписів ст. 14, 370, 373 КАС України, у встановленому законом порядку, не зверталось до суду із заявами щодо розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, та лише частково виконало судове рішення - колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Звернення із заявами щодо розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, відповідно до ст. 378 КАС України, має бути обумовлене наявністю обставин, що істотно ускладнюють виконання рішень або роблять його виконання неможливими.

Проте, як правильно зазначив апелянт, механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, прямо встановлений відповідним порядком, затвердженим Постановою КМУ № 649 від 22.08.2018 року.

Також відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року Правління Пенсійного фонду України прийняло Постанову № 20-1 від 26.09.2018 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 року за № 1189/32641, та якою встановлений Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Відповідно до матеріалів справи (т. 2 а.с. 77-79) постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі № 815/356/18, у встановленому порядку внесена до реєстру рішень суду (ухвалених протягом 2018 року, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою по Одеській області). Таким чином, апелянт вчинив всі залежні від нього дії, відповідно до норм чинного законодавства, які спрямовані на виконання судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що шляхом прийняття Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року, Постанови Правління Пенсійного фонду України № 20-1 від 26.09.2018 року, держава фактично забезпечила виконання судового рішення у певний спосіб та у певному порядку. Зазначене спростовує висновок суду першої інстанції щодо необхідності звернення пенсійного органу до суду із заявою про встановлення порядку та способу виконання судового рішення, в цій справі.

Крім того, згідно положень Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

В той же час, відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та у подальшому - до отримання відповідного фінансування виконати рішення суду.

Крім того, згідно положень вказаної Постанови №649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Таким чином, нарахована позивачу сума пенсії має бути виплачена за рахунок коштів спеціально призначених для даних цілей, та за їх відсутності відповідач позбавлений можливості виконати у повному обсязі судове рішення.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, тому підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України відсутні.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції допустив помилкове застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга ГУПФ України в Одеській області має бути задоволена, а оскаржувана окрема ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року - скасована та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в межах справи № 815/356/18 в порядку ст. 383 КАС України.

Понесені апелянтом - суб`єктом владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають, оскільки стаття 139 КАС України, передбачає відшкодування суб`єкту владних повноважень, у разі ухвалення судового рішення на його користь, з іншої сторони тільки здійснених таким суб`єктом владних повноважень документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 249, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем при виконанні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 25.07.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.