Справа № 560/577/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/577/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

26 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, подав апеляційну скаргу.

21 червня 2019 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2019 року розгляд справи призначено, з урахуванням вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, до розгляду в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 2011 року та отримує пенсію на підставі закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), яка обчислена відповідачем у розмірі 86% відповідного грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, на підставі відомостей вказаних у грошовому атестаті №1 від 28.02.2011.

Вважаючи, що Хмельницьким центром підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України було зазначено не усі складові в грошовому атестаті, позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду за захистом своїх порушених прав.

За результатами розгляду адміністративної справи №822/1187/17, Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв постанову від 14.11.2017, яку залишено в силі постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 та зобов`язано Хмельницький центр підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України нарахувати та виплатити позивачу належну частину грошового забезпечення за 2007 - 2011 роки, належну частину вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку та внести у зв`язку з цим зміни до грошового атестату №1 від 28 лютого 2011 року.

На підставі вищезазначеної постанови суду, Хмельницьким центром підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України внесено зміни до первісного грошового атестату сформованого в 2011 році та видано грошовий атестат №1 від 20 липня 2018 року.

18.08.2018 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області із заявою про перерахунок його пенсії на підставі нового грошового атестату №1 від 20 липня 2018 року, оскільки вказаний атестат є документом, який дає позивачу право на підвищення пенсії, а тому у ГУ ПФУ в Хмельницькій області з цих підстав виник обов`язок вчинити відповідні дії щодо перерахунку пенсії.

Листом № 2018/3-8 від 30.08.2018 відповідачем було відмовлено позивачу у задоволенні його заяви з підстав того, що пенсія виплачується йому відповідно до вимог діючого законодавства, а на органи ПФУ не було покладено жодних зобов`язань щодо цього відповідно до судового рішення у справі №822/1187/17.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Згідно з частиною 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до п. 23 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.

Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з ч.1 п.4 Порядку №3-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 при звільненні зі служби видано грошовий атестат №1 від 28 лютого 2011 року, який містить відомості для призначення позивачу пенсії у меншому розмірі , а ніж той, що має бути призначений відповідно до чинного законодавства.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2017 року у справі №822/1187/17, яка залишена без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 року, Хмельницьким центром підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України внесено зміни до первісного грошового атестату сформованого в 2011 році та видано позивачу грошовий атестат №1 від 20 липня 2018 року із змісту якого встановлено, що розмір грошового забезпечення позивача збільшився.

Суд зауважує, що зазначеним грошовим атестатом враховано зміну підстав звільнення позивача зі служби в 2011 році, оскільки в наказі Державної пенітенціарної служби України від 29.04.2011 №37о/с ОСОБА_1 звільнено через хворобу, що дає останньому право на призначення пенсії у розмірі 90% відповідного грошового забезпечення.

Крім того, грошовий атестат №1 від 20 липня 2018 року містить вичерпні відомості про розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням ОСОБА_1 , враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у встановлених розмірах, а тому на думку суду у позивача відсутня необхідність подання пенсійному органу інших додаткових документів для перерахунку пенсії.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо правомірності дій відповідача при прийнятті рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки постановою Хмельницького міськрайонного суду від 24 лютого 2017 року в адміністративній справі №686/633/17, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області провести перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року у справі № 822/1434/18, яке набрало законної сили 24 січня 2019 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2017 року.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування. їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема, в частині максимального розміру пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-VІ зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

У постанові від 03.04.2018 по справі № 175/1665/17 (2-а175/41/17) Верховний Суд зазначив, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі грошового атестату від 14.12.2017 № 7, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що на органи ПФУ не було покладено жодних зобов`язань щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до судового рішення у справі №822/1187/17, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки зазначена обставина не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Крім того, доводи відповідача про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення саме на виконання постанови №103 КМУ України, також є безпідставними, оскільки такі спростовуються наведеними вище обставинами.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що відмова Головного управління ПФУ в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 викладена в листі 2018/3-8 від 30.08.2018 у відповідності до грошового атестату №1 від 20.07.2018, виданого Хмельницьким центром підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України є протиправною, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.