Справа № 420/5211/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5211/18

Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М. Дата і місце ухвалення: 06.03.2019р., м. Одеса Дата виготовлення повного тексту рішення: 14.03.2019р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «ДРУЖБА НАРОДІВ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2018 року сільськогосподарський виробничий кооператив «ДРУЖБА НАРОДІВ» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 вересня 2018 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 3 090 777 грн. (в т.ч. за основним платежем - 2 060 518 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 030 259 грн.) та № про застосування до позивача штрафу в сумі 1 030 259 грн. за відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних.

Позов обґрунтовувало тим, що висновки акту планової виїзної перевірки №1815/15-32/14/01/03766990 від 21.08.2018р. про відсутність використання у 2017 році у власній господарській діяльності кооперативу газу скрапленого та палива дизельного є безпідставними, оскільки газ скраплений та паливо дизельне безпосередньо використовується СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» під час здійснення післяурожайної діяльності, а саме: для сушіння зернових культур та забезпечення роботи власного транспорту і сільськогосподарської техніки. На балансі підприємства знаходиться зерносушильна установка, модель 1102 типу УЗС, яка придбана позивачем у ТОВ «Маловисківський завод сушильного та елеваторного обладнання», та відповідно до технічного паспорту на вказану зерносушильну установку, газ скраплений є єдиним паливом, яке використовується для її роботи. Постачальником палива, яке використовує у своїй діяльності СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ», у 2017 році було ТОВ «Нафтопромтрейд». На підтвердження використання газу скрапленого у власній господарській діяльності СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» надавало контролюючому органу копії первинних документів, в тому числі, документи складського обліку, які підтверджують відповідність об`єму врожаю, отриманого позивачем, для сушіння якого використовувався газ скраплений. СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» затвердило калькуляцію собівартості вирощеної продукції, яка включає в себе, крім іншого, витрати на збут, а отже витрачання газу на сушіння сільськогосподарської продукції враховувалось при формуванні продажної ціни сільськогосподарської продукції, що відповідає вимогам Положення стандарту бухгалтерського обліку № 16 «Витрати», затвердженого Наказом МФУ від 31.12.1999р. №318. Позивач вважає необґрунтованими посилання податкового органу на податкову інформацію по ТОВ «Нафтопромтрейд», зібрану ГУ ДФС в Чернігівській області, та зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Щодо висновків акту перевірки про невикористання СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» придбаних у ТОВ «Мега Стар» хімікатів та добрив у власній господарській діяльності, то позивач зазначив, що ним до перевірки надано достатньо первинних документів, які підтверджують облік надходження та витрачання хімікатів та добрив.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 12.09.2018р. № та №.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 06.03.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що до перевірки позивачем на надавалися первинні документи, підтверджуючі перевезення палива дизельного від ТОВ «Нафтопромтрейд». За результатами перевірки встановлено не підтвердження первинними документами використання у власній господарській діяльності позивачем скрапленого газу та палива дизельного. Зокрема, до перевірки не надано актів приймання за кількістю СВГ, журналів оперативного обліку, інформації щодо наявності працівників уповноважених на прийняття газу, які призначені наказом керівництва та пройшли курс спеціального навчання і перевірку знань з охорони праці. До перевірки лише надано акти списання газу скрапленого, згідно яких газ списувався на сушку кукурудзи та пшениці. Однак, з вказаних документів неможливо встановити норми витрачання газу газовими сушарками, їх розрахунки, показники вологості сільськогосподарської продукції, технічні показники та характеристики газових сушарок, їх потужність тощо. При цьому, під час огляду офісних та складських приміщень СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» встановлено, що сушарки споживають тверде паливо, а не газ скраплений. Документи на переобладнання сушарок до перевірки не надавалися.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посилання відповідача на податкову інформацію, зібрану ГУ ДФС у Чернігівській області щодо ТОВ «Нафтопромтрейд», згідно якої по операціях з постачання товарів лише оформлювалися окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту. З вказаного слідує, що підприємство, в якого СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» нібито здійснювало купівлю газу скрапленого та дизельного палива, здійснювало діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту та податкових зобов`язань.

Посилається апелянт і на те, що перевіркою не підтверджено первинними документами використання у власній господарській діяльності СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» добрив та хімікатів, отриманих від ТОВ «Мега Стар». Зокрема, до перевірки не надано акт про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, а також книги складського обліку, підтверджуючої облік надходження та витрачання хімікатів і добрив, товарно-транспортних накладних чи інших первинних документів, підтверджуючих перевезення товару.

Крім того, апелянт зазначає, що в порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні по придбанню газу скрапленого та дизельного пального, які не використані у власній господарській діяльності на загальну суму 2 060 518 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору є оскарження СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» правомірності податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 12 вересня 2018 року:

- № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 3 090 777 грн. (в т.ч. за основним платежем - 2 060 518 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 030 259 грн.);

- № про застосування до позивача штрафу в сумі 1 030 259 грн. за відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на загальну суму 2 060 518 грн.

Спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту №1815/15-32-14-01/03766990 від 21.08.2018р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» (), тел. ) податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 по 31.12.2017», у висновках якого зафіксовано порушення СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ»:

1) п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 060 518 грн. (у т.ч.: в січні 2017 року на суму 313690 грн., в лютому 2017 року на суму 928952 грн., в березні 2017 року на суму 817876 грн.);

2) п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні по придбанню газу скрапленого та дизельного пального, які не використані у власній господарській діяльності підприємства на загальну суму 2 060 518 грн. (у т.ч.: в січні 2017 року на суму 313690 грн., в лютому 2017 року на суму 928952 грн., в березні 2017 року на суму 817876 грн.).

Зокрема, в акті перевірки №1815/15-32-14-01/03766990 від 21.08.2018р. зазначено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. встановлено їх заниження на загальну суму 2060518 грн. У періоді, який перевірявся, СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» було укладено договір від 27.01.2017р. №27/2017-01 з ТОВ «Нафтопромтрейд» (код 40771310) щодо поставки скрапленого газу та дизельного пального. На підтвердження виконання вищевказаного договору СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» надало до перевірки податкові і видаткові накладні, виписки банків, товарно-транспортні накладні. Згідно усних пояснень посадових осіб СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» (від письмових пояснень відмовились) газ скраплений підприємством використовувався для сушки сільськогосподарської продукції (пшениці, кукурудзи) та спалювався газовою сушаркою, яка знаходилась на балансі підприємства. Паливно-мастильні матеріали використовувались технікою, яка була в наявності у підприємства. За результатами перевірки встановлено не підтвердження первинними документами використання у власній господарській діяльності скрапленого газу та палива дизельного, по первинним документам, отриманим у ТОВ «Нафтопромтрейд» (код 40771310). Зокрема: до перевірки не надано акти приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою N3-ГС, журнали оперативного обліку СВГ за формою N2-ГС, інформацію щодо наявності працівників, уповноважених на прийняття газу, які призначені наказом керівника підприємства та пройшли курс спеціального навчання і перевірку знань з питань охорони праці згідно з вимогами пункту 2.1 Типового положення про навчання з питань охорони праці; до перевірки посадовими особами СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» надано акти списання газу скрапленого, згідно яких газ списувався на сушку кукурудзи та пшениці. Однак дані первинні документи не містять інформації про фактичне здійснення господарської операції: норми витрачання газу газовими сушарками, їх розрахунки, показники вологості сільськогосподарської продукції та необхідності такого сушіння, технічні показники та характеристики газових сушарок, їх потужність, інше; до перевірки посадовими особами СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» не надано первинні та бухгалтерські документи, які підтверджують наявність станом на момент перевірки та за період, що перевірявся, ємностей чи інших основних засобів або обладнання для накопичування та зберігання газу скрапленого; станом на момент перевірки, під час огляду офісних та складських приміщень СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» встановлено, що вищевказані сушарки споживають тверде паливо, а не газ скраплений; документи на переобладнання сушарок до перевірки не надавались; згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних щодо перевезення газу скрапленого, встановлено відсутність печаток та підписів перевізника ТОВ «ШУМ-СВ» та відсутність його коду ЄДРПОУ; витрачання газу на сушіння сільськогосподарської продукції передбачає віднесення його вартості до складу собівартості такої продукції (бухгалтерський рахунок 23 «Виробництво») з відповідним збільшенням вартості сільськогосподарської продукції на вартість газу скрапленого. В той час, як підприємством вартість газу відносилась на рахунок 93 «Витрати на збут» та не враховувалась при формування продажної ціни сільськогосподарської продукції, що свідчить про неможливість використання газу для виробництва (у т. ч. сушіння) пшениці та кукурудзи; до перевірки не надано книгу складського обліку (форма N ВЗСГ-10), яка підтверджує облік надходження та переміщення кукурудзи та пшениці; до перевірки не надано товарно-транспортні накладні або інші первинні документи, які підтверджують перевезення палива дизельного; до перевірки посадовими особами СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» не надано первинні документи, що підтверджують використання у власній господарській діяльності палива дизельного, які б містили інформацію про те, якими саме транспортними засобами чи механізмами таке паливо використовувалось, дані щодо показників лічильників залишку палива в баках на момент виїзду та повернення, показників спідометрів, кілометражу чи часу роботи транспорту, часу, маршруту та цілей поїздок, наказів та розрахунків про норми витрачання палива, інше.

Також, в акті перевірки зазначено, що на виконання вимог п.п.83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України враховано податкову інформацію зібрану ГУ ДФС у Чернігівській області по ТОВ «Нафтопромтрейд» за жовтень-грудень 2016, січень-квітень 2017 року, згідно якої по операціях з постачання товарів (робіт, послуг) лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників до ТОВ «Нафтопромтрейд», та в подальшому до контрагентів-покупців необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ за жовтень-грудень 2016 року та січень-квітень 2017 року (станом на 28.04.2017р.). ТОВ «Нафтопромтрейд» здійснювало діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту та податкових зобов`язань.

У п.п.3.1.2.1.2 акту перевірки №1815/15-32-14-01/03766990 від 21.08.2018р. зафіксовано, що в періоді, який перевірявся, СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» придбавались хімікати та добрива у ТОВ «Мега Стар» (код 40413363), однак письмовий договір до перевірки підприємством не надавався. За результатами перевірки встановлено не підтвердження первинними документами використання у власній господарській діяльності добрив та хімікатів, по первинних документах, отриманих у ТОВ «Мега Стар» (код 40413363). Враховуючи надані до перевірки первинні та бухгалтерські документи, перевіркою встановлено відсутність використання у власній господарській діяльності хімікатів та добрив, у зв`язку з тим, що до перевірки посадовими особами СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» не надано: акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (форма N ВЗСГ-3) або інші первинні документи, підтверджуючі внесення мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин по кожному полю в розрізі культур з зазначенням площі, способів й строків внесення добрив (за видами), кількість внесених добрив під кожну культуру окремо в натуральних показниках і в переводі на діючу речовину; накладні (форма N ВЗСГ-7) та книгу складського обліку (форма NВЗСГ-10), що підтверджують облік надходження та витрачання хімікатів та добрив; товарно-транспортні накладні або інші первинні документи, що підтверджують перевезення хімікатів та добрив. За висновками перевіряючих, в порушення п.198.5 ст.198 ПК України, позивачем не віднесено до складу податкових зобов`язань суми ПДВ по придбаним хімікатам та добривам, які не використані у власній господарській діяльності, що призвело до заниження значення рядку 9 Декларації «Усього зобов`язань» на загальну суму 500001 грн. (у т. ч.: в березні 2017 року на суму 500001 грн.).

Крім того, у п.3.1.2.4 акту перевірки №1815/15-32-14-01/03766990 від 21.08.2018р. «Інформація щодо встановлених порушень реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних» зазначено, що враховуючи викладене перевіркою встановлено порушення п.201.1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні по придбаним газу скрапленому та дизельному пальному, які не використані у власній господарській діяльності на загальну суму 2060518 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 12.09.2018р. № та №, дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено порушень позивачем, зафіксованих у висновках акту перевірки №1815/15-32-14-01/03766990 від 21.08.2018р.

Згідно висновків суду першої інстанції, позивачем цілком правомірно, у відповідності до ст.198 Податкового кодексу України, віднесено суми ПДВ, сплачені в ціні придбаних товарів за договорами, укладеними із його контрагентами ТОВ «Мега Стар» та ТОВ «Нафтопромтрейд», до складу податкового кредиту та порушень законодавства, що регулює вказані питання, судом не встановлено. Як наслідок, визначення відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 12.09.2018р. № суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість позивачу і накладення штрафних (фінансових) санкцій є протиправним.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність з боку позивача порушень, визначених в п. 3.1.2.1.1 та п. 3.1.2.1.2 акту перевірки, та скасував податкове повідомлення-рішення від 12.09.2018р. №, тому, відповідно, суд дійшов висновку про відсутність з боку позивача і порушень п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення від 12.09.2018р. № також визнано судом протиправним та скасовано.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, сільськогосподарський виробничий кооператив «ДРУЖБА НАРОДІВ» зареєстровано як юридичну особу 13.12.1993р. та з 24.12.1993р. підприємство взято на податковий облік. Основним видом діяльності позивача у перевірений період було вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).

27.01.2017р. між СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ», як покупцем, та ТОВ «Нафтопромтрейд» (), як продавцем, укладено договір купівлі-продажу №27/2017-01, за умовами якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець прийняти та оплатити скраплений газ та дизельне паливо. Ціна договору складається із вартості всіх партій товару, поставлених продавцем у період дії договору. Розрахунок за товар покупцем проводиться шляхом 100% передплати вартості кожної окремої партії товару протягом трьох банківських днів з дати надання останньому продавцем рахунку-фактури на товар або перерахуванням грошових коштів протягом 180 днів з моменту отримання товару. Оплата за товар проводиться в національній валюті України, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний в розділі 9 Договору. Товар поставляється окремими партіями протягом всього строку дії Договору. Кількість товару визначається покупцем в замовленнях на поставку та узгоджується з продавцем.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Нафтопромтрейд» складені видаткові накладні, виписані у період січень-березень 2017 року, копії яких містяться в матеріалах справи та були надані під час перевірки, та перелік яких наведено в акті перевірки. Згідно вказаних видаткових накладних, позивачу, як одержувачу, поставлявся ТОВ «Нафтопромтрейд» газ скраплений та паливо дизельне.

Транспортування товару здійснювалось на адресу покупця СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» автомобільним перевізником ТОВ «ШУМ-СВ», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних.

Здійснення оплати за поставку товару за договором №27/2017-01 від 27.01.2017р. підтверджується банківськими виписками, копії яких надано позивачем до перевірки.

ТОВ «Нафтопромтрейд» виписало на адресу позивача податкові накладні, що дає право платнику СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» на включення податку на додану вартість до складу ціни товару та є необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Суми податку на додану вартість відповідно до вищевказаних податкових накладних СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» включило до складу податкового кредиту за відповідні періоди січень-березень 2017 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість та додатком №5 до них по контрагенту ТОВ «Нафтопромтрейд». Зокрема, по ТОВ «Нафтопромтрейд» позивачем до складу податкового кредиту включено суму ПДВ: у березні 2017 року у розмірі 268916,60 грн. (п.71 розділу ІІ «Податковий кредит» додатку 5); у лютому 2017 року у розмірі 978009,93 грн. (п.3 розділу ІІ «Податковий кредит» додатку 5); у січні 2017 року у розмірі 263117,60 грн. (п.22 розділу ІІ «Податковий кредит» додатку 5). Зазначені обставини учасниками справи не заперечуються.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» з ТОВ «Нафтопромтрейд».

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного переміщення товару.

В акті перевірки №1815/15-32-14-01/03766990 від 21.08.2018р. та в обґрунтування вимог апеляційної скарги податковий орган, серед іншого, зазначив, про відсутність використання позивачем у власній господарській діяльності газу скрапленого та палива дизельного, придбаних у ТОВ «Нафтопромтрейд».

В акті зазначено, що згідно усних пояснень посадових осіб СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ», газ скраплений підприємством використовувався для сушки сільськогосподарської продукції (пшениці, кукурудзи) та спалювався газовою сушаркою, яка знаходилась на балансі підприємства. Як стверджує позивач, на балансі підприємства знаходиться зерносушильна установка, модель 1102 типу УЗС, яка придбана у ТОВ «Маловисківський завод сушильного та елеваторного обладнання» на підставі договору купівлі-продажу №64 від 23 вересня 2016 року. Відповідно до технічного паспорту на вказану зерносушильну установку, газ скраплений є єдиним паливом, яке використовується для її роботи.

Податковий орган не прийняв до уваги такі пояснення позивача, зазначивши, серед іншого, про те, що до перевірки СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» не надало акти приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою N 3-ГС, журнали оперативного обліку СВГ за формою N 2-ГС, інформацію щодо наявності працівників, уповноважених на прийняття газу, які призначені наказом керівника підприємства та пройшли курс спеціального навчання і перевірку знань з питань охорони праці згідно з вимогами пункту 2.1 Типового положення про навчання з питань охорони праці, суд зазначає наступне. Також, за твердженнями апелянта, надані позивачем акти списання газу скрапленого, не містять інформації про фактичне здійснення господарської операції: норми витрачання газу газовими сушарками, їх розрахунки, показники вологості сільськогосподарської продукції та необхідності такого сушіння, технічні показники та характеристики газових сушарок, їх потужність.

Надаючи правову оцінку таким доводам апелянта колегія суддів виходить з наступного.

На підтвердження того, що на підприємстві позивача у 2017 році була в наявності зерносушильна установка, модель 1102 типу УЗС, яка споживає у роботі газ скраплений, позивачем надано договір купівлі-продажу (поставки) від 23.09.2016р. №64, укладений між ТОВ «Маловисківський Завод Сушильного та Елеваторного Обладнання» (продавець) та СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» (покупець), згідно умов якого продавець передав, а покупець прийняв зерносушарку 1102 типу УЗС нову, укомплектовану решетами з оцинкованої сталі, діаметр перфорації решет 2,5 мм з обладнанням для скрапленого газу.

Згідно технічного паспорту на зерносушильну установку, модель 1102 згідно ДСТУ ТУУ28.9-1:2012, при її роботі використовується природній газ.

У технічному паспорті також наявні відомості про газову магістраль зерносушарки, технічні показники та характеристики цієї газової зерносушарки. А відтак, посилання апелянта на те, що в актах списання газу скрапленого, не міститься інформації про фактичне здійснення господарської операції: норми витрачання газу газовими сушарками, їх розрахунки, показники вологості сільськогосподарської продукції та необхідності такого сушіння, технічні показники та характеристики газових сушарок, їх потужність, колегія суддів вважає безпідставними.

В наданих позивачем до перевірки та до суду актах списання матеріальних запасів - газу скрапленого, використаного газовою сушаркою при сушінні с/г продукції за січень-квітень 2017 року, міститься інформація про організацію, якою здійснюється списання - СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ», найменування підрозділу - «Зернотік», призначення/цільова стаття - «Збут сільськогосподарської продукції (рослинництво)», матеріально-відповідальна особа - « ОСОБА_3». У вказаних актах зазначається, що при проведенні робіт по сушінню сільськогосподарської продукції з використанням газової сушарки (модель 1102) витрачені газ скраплений (направлення затрат - збут сільськогосподарської продукції (рослинництво).

Щодо посилань податкового органу на те, що під час огляду офісних та складських приміщень СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» встановлено, що наявні на балансі кооперативу сушарки споживають тверде паливо - пелети, а не газ скраплений, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на балансі підприємства знаходиться лише теплогенератор «Greco», який, відповідно до його технічного паспорту, у своїй роботі споживає тверде паливо - пелети.

При цьому, до перевірки СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» було надано документи на обидві зерносушильні машини, що свідчить про те, що у ГУ ДФС в Одеській області були відомості про використання у роботі зерносушильної установки, модель 1102 типу УЗС, природного газу, а не твердого палива.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на ненадання позивачем інформації щодо наявності працівників, уповноважених на прийняття газу, які призначені наказом керівника підприємства та пройшли курс спеціального навчання і перевірку знань з питань охорони праці згідно з вимогами пункту 2.1 Типового положення про навчання з питань охорони праці. Як вбачається з матеріалів справи, головний інженер СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» ОСОБА_2 станом на дати прийняття газу скрапленого пройшов спеціальне відповідне навчання і перевірку знань з питань охорони праці, та отримав відповідні посвідчення.

Зокрема, в матеріалах справи наявні: виписка з наказу №1 від 02.01.2017р. про призначення головного інженера СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» ОСОБА_2 на 2017 рік відповідальним за охорону праці, техніку безпеки та протипожежну безпеку на підприємстві; посвідчення №16/1, посвідчення №16/2, видані Міжгалузевим центром охорони праці та промислової безпеки головному інженеру СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» ОСОБА_2 , в яких зазначається, що вказана особа пройшла навчання і виявила потрібні знання, в тому числі: правил безпеки систем газопостачання, Закону України «Про охорону праці», гігієни праці, електронебезпеки, пожежної безпеки, Типового положення про порядок навчання і перевірки знань з питань охорони праці, Типового положення про службу охорони праці; протокол №16 від 16.01.2017р. засідання комісії з питань охорони праці Міжгалузевого центру охорони праці та промислової безпеки, в якому зазначається, зокрема, що ОСОБА_2 - головний інженер СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» допущений у якості особи, відповідальної за технічний стан і безпечну експлуатацію систем газопостачання.

Позивачем надано суду, також, акти приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, складені за типовою формою №3-ГС за період січень-березень 2017 року, та книгу складського обліку за 2017 рік (форма N ВЗСГ-10), яка підтверджує облік надходження на підприємство позивача та його переміщення (на зернотік) газу скрапленого, отриманого, в тому числі, від ТОВ «Нафтопромтрейд».

В спростування висновків податкового органу про відсутність на підприємстві первинних та бухгалтерських документів, які підтверджують наявність станом на момент перевірки та за період, що перевірявся, ємностей чи інших основних засобів або обладнання для накопичування та зберігання газу скрапленого, СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» надало договір складського зберігання №02/03-17 від 02.03.2017р., укладений між ТОВ «Прайс Девелопмент» (склад) та СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» (поклажодавець), згідно умов якого Поклажодавець передає, а Склад приймає в межах чинних обмежувальних норм товари для зберігання. Згідно умов додаткової угоди до вказаного договору від 27.03.2017р., поклажодавець передає на зберігання дизельне паливо в кількості 75 тон.

Як зазначалось вище, в підтвердження перевезення придбаного у ТОВ «Нафтопромтрейд» товару позивачем надано товарно-транспортні накладні на поставку (перевезення) газу скрапленого та дизельного пального. У вказаних ТТН містяться відомості про автомобільного перевізника - ТОВ «Шум-СВ», вантажовідправника - ТОВ «Нафтопромтрейд», вантажоодержувача - СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ», пункт навантаження (Чернігівська область, смт. Козелець) та розвантаження (Одеська область, Подільський район, село Нестоїта), супутній документ на вантаж - видаткові накладні із зазначенням їх реквізитів, найменування вантажу - газ скраплений, газ вуглеводневий скраплений, дизельне пальне та їх кількість. Вказані товарно-транспортні накладні містять підписи відповідальних осіб, а саме: особи яка здала вантаж, яка прийняла вантаж, водія/експедитора та відповідальної особи вантажоодержувача, яка прийняла товар.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС в Одеській області зазначає, що товарно-транспортні накладні на перевезення дизельного палива позивачем до перевірки не надавалися, а в наданих до перевірки товарно-транспортних накладних щодо перевезення газу скрапленого, встановлено відсутність печаток та підписів перевізника ТОВ «ШУМ-СВ» та відсутність його коду ЄДРПОУ.

Позивач, в свою чергу, заперечує факт ненадання ним до перевірки товарно-транспортних накладних на перевезення дизельного палива.

Колегія суддів приймає надані позивачем ТТН на перевезення дизельного палива, оскільки Верховний Суд в постанові від 07.02.2019р. по справі №815/374/17, зазначив право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежено поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки або під час судового провадження у суді першої інстанції. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та подавати докази на підтвердження таких заперечень, надається платникові як на усіх стадіях податкового контролю, так і на усіх стадіях судового процесу (на яких допускається подання учасником процесу нових доказів).

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії товарно-транспортних накладних колегією суддів встановлено, що в них зазначено всі відомості, на підставі яких можливо ідентифікувати зміст послуги перевезення вантажу, а також суб`єктів господарювання, які брали участь у здійсненні відповідної господарської операції.

Більше того, наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковим документом, який повинен складатися під час перевезень. Водночас, право платника податку на включення сплачених коштів до складу податкового кредиту виникає не з факту перевезення товару, а у зв`язку із оплатою його вартості постачальнику. Товарно-транспортні накладні, як і перевезення товару в цілому, не перебувають у безпосередньому зв`язку з фактом оплати товару. Товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги. Цей доказ повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами і не має наперед встановленої сили.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність печаток та підписів перевізника ТОВ «ШУМ-СВ» та відсутність його коду ЄДРПОУ у товарно-транспортній накладній, жодним чином не впливає на значення такого документу як доказу транспортування товару.

Надаючи правову оцінку посиланням апелянта на невикористання СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» у власній господарській діяльності палива дизельного, то колегія суддів враховує, що у складі основних засобів СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ», що знаходяться на його балансі, перебуває велика кількість сільськогосподарської техніки (трактори, екскаватори, обприскувачі, навантажувачі, бульдозери та інше), яка безпосередньо використовується у господарській діяльності підприємства, та для роботи якої необхідна велика кількість палива дизельного.

Списання дизельного пального, отриманого від ТОВ «Нафтопромтрейд», відбувалося на підставі передбачених чинним законодавством первинних документів та інших документів, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують факт використання позивачем дизельного палива у межах здійснення його господарської діяльності, а саме:

- шляхових листів вантажного автомобіля, в яких містяться дані щодо завдань водія - перевезенню зернових культур (кукурудзи, соняшника, гороху та інше);

- актів на списання паливно-мастильних матеріалів за період лютий - березень 2017 року, в яких зазначено, зокрема, кількість дизельного палива, яке використано автомобілями позивача, які знаходяться у його розпорядженні для перевезення сільськогосподарської продукції та підлягають списанню;

- реєстрів прийому зерна від водіїв, в яких зазначено про зернову про культуру, яка отримана (кукурудза), звідки вона надійшла (склад/сушилка), куди вона направлена (сушилка/склад), її масу нетто, відстань, яка пройдена водієм; шляхових листів вантажного автомобіля, в яких містяться дані про автомобіль, час роботи водія автомобілю, кількість використаного пального при виконанні завдання водія, вид пального (в тому числі - дизельне паливо), завдання водія, а саме: обслуговування гармана (сільськогосподарських угіддь, на яких СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» вирощує, в тому числі зернові культури);

- облікових листів тракториста-машиніста, в яких зазначено дані про виконані роботи при здійсненні обробки сільськогосподарських угідь (в тому числі, боронування зяби (ґрунту), культивація, вирівнювання, підживлення, каткування, розкидування мінеральних добрив, засівання та інше) та дані, зокрема, про витрати пального (дизельного палива) під час виконання таких робіт;

- виписки з наказу №2 від 03.01.2017р., яким затверджено норми витрат палива для автомобілів, які перебувають на балансі позивача у 2017 році при здійсненні господарської діяльності позивача, яка потребує експлуатації автотранспорту.

Відповідно до пп. «а» п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Віднесення вартості витрачання газу на сушіння сільськогосподарської продукції на бухгалтерський рахунок 93 «Витрати на збут», а не на бухгалтерський рахунок 23 «Виробництво», на думку колегії суддів, не виключає можливості віднесення його вартості до складу собівартості такої продукції, і як наслідок, не свідчить про неможливість використання газу для виробництва (у т.ч. сушіння) пшениці та кукурудзи.

Колегією суддів не приймається до уваги посилання апелянта на наявність податкової інформації ГУ ДФС у Чернігівській області по ТОВ «Нафтопромтрейд» за жовтень-грудень 2016, січень-квітень 2017 року, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на декларування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Чинним законодавством чітко не регламентована обов`язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В свою чергу, податковий орган не надав пояснення стосовно того, яка кількість працюючих осіб, транспортних засобів тощо достатня для такого виду діяльності, за яким було здійснено господарські операції між позивачем та його контрагентом.

Апеляційний суд, також, зазначає, що порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства та дисципліни складання первинних документів не може слугувати підставою для зменшення добросовісному суб`єкту господарювання суми податкового кредиту з податку на додану вартість. Факт порушення контрагентом може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагента, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань.

У справі, що розглядається, ГУ ДФС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагент діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на відсутність у СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» права на формування податкового кредиту за операціями щодо придбання газу скрапленого та дизельного пального у ТОВ «Нафтопромтрейд», суб`єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності правочину, укладеного з вказаним контрагентом, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність порушень позивачем п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України.

Щодо господарських взаємовідносин СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» з ТОВ «Мега Стар» за перевіряємий період, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, господарські операції позивача з ТОВ «Мега Стар» здійснювалися щодо поставки вказаним підприємством СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» добрив азотно-фосфорно-калійних в мішках, карбаміду в мішках, нітроамофоску в мішках. Зміст господарської операції відповідає діяльності позивача з вирощування сільськогосподарських культур, що потребує хімічних міндобрив.

Між СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» з ТОВ «Мега Стар» договір у письмовій формі не укладався, зважаючи на те, що він був виконаний сторонами у повному обсязі в момент його вчинення - 17.03.2017р.

Зазначене відповідає положенням ч.1 ст.206 ЦК України, якою передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Таким чином, ЦК України допускає укладення усного правочину у випадку, коли він повністю виконується сторонами в момент його укладення.

В підтвердження придбання добрив у ТОВ «Мега Стар» позивачем надано до перевірки та до суду видаткові та податкові накладні від 17.03.2017р., товарно-транспортні накладні від 17.03.2017р. (перевізник ТОВ «ШУМ-СВ»), банківські виписки щодо перерахування позивачем коштів ТОВ «Мега Стар».

Суми податку на додану вартість відповідно до податкових накладних, виписаних вказаним контрагентом, позивач включив до складу податкового кредиту за відповідний період: березень 2017 року, що підтверджується податковою декларацією з податку на додану вартість та додатком №5 до неї по контрагенту ТОВ «Мега Стар». Зокрема, по ТОВ «Мега Стар» (індивідуальний податковий номер 75) позивачем до складу податкового кредиту включено суму ПДВ у березні 2017 року у розмірі 500001,21 грн. (п.51 розділу ІІ «Податковий кредит» додатку 5).

В акті перевірки №1815/15-32-14-01/03766990 від 21.08.2018р. ГУ ДФС в Одеській області зазначила про не доведення СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» використання у власній господарській діяльності хімікатів та добрив, придбаних ТОВ «Мега Стар». В обґрунтування такого висновку відповідач, серед іншого, посилається на те, що до перевірки посадовими особами позивача не надано накладні (форма N ВЗСГ-7) та книгу складського обліку (форма N ВЗСГ-10), що підтверджують облік надходження та витрачання хімікатів та добрив.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи податкового органу, оскільки в спростування відсутності вказаних документів на підприємстві СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» надало книгу складського обліку за 2017 рік, складену за формою згідно додатку 10 до Методичних рекомендацій Сільгоспобліку, форми №ВЗСГ-10, затвердженої наказом Мінагрополітики України від 21.02.2007р. №929, в якій містяться дані про матеріали (мінеральні добрива, хімікати та інші), які надійшли до СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ», дату їх надходження, документ з якими вони надійшли, від кого такі матеріали надійшов, залишок цих матеріалів.

Також, позивачем надано товарні накладні, в яких містяться відомості про мінеральні добрива, які придбано підприємством, їх кількість, ціну, осіб від яких вони отримані та яким вони передані.

На спростування висновку податкового органу про відсутність первинних документів, які підтверджують внесення мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, позивачем надано:

- акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив, ядохімікатів і гербіцидів, з яких вбачається, що при посіві сільськогосподарських культур (соняшник, кукурудза) на угіддях позивача, СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» було використано добрива, стимулятори росту, фунгіциди та гербіциди, зокрема, карбамід, сухі добрива, тощо;

- облікові листи тракториста, в яких наявні дані про виконані роботи при здійсненні обробки сільськогосподарських угідь (в тому числі, боронування зяби (ґрунту), культивація, вирівнювання, підживлення, каткування, розкидування мінеральних добрив, засівання та інше);

- договори оренди землі, укладені між СФГ «ДРУЖБА НАРОДІВ» (орендар) та фізичними особами (орендодавцями), згідно умов яких Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), які знаходяться на території Котовського (Подільського) району Одеської області (Нестоїтської сільської ради, Фонтанської сільської ради, Станіславської сільської ради, Гоноратської сільської ради, Климентовської сільської ради, Любомирської сільської ради).

Позивач в поданому адміністративному позові посилався на те, що придбаний у контрагентів ТОВ «Нафтопромтрейд» та ТОВ «Мега Стар» товар (паливо дизельне, газ скраплений, хімікати та добрива) було використано підприємством для вирощення сільськогосподарської продукції, яку в подальшому позивачем реалізовано на адресу інших суб`єктів господарювання, зокрема, підприємству з іноземними інвестиціями «Гленкор Грейн Україна», ТОВ «Клов», підприємству з іноземними інвестиціями «Глегор Агрікалчер Україна», ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар».

Вчинені СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» господарські операції спричинили реальні зміни майнового стану позивача та відображені на рахунках бухгалтерського обліку і в облікових регістрах.

З огляду на все вищезазначене колегія суддів вважає, що позивачем належним чином підтверджено як факт реального здійснення господарських операцій з ТОВ «Нафтопромтрейд» та ТОВ «Мега Стар», так і факт подальшого використання придбаних у вказаних контрагентів товарів у власній господарській діяльності та отримання за результатом такої діяльності прибутку.

Зазначене дає право підприємству на формування податкового кредиту та спростовує твердження відповідача по порушенням, викладені в акті перевірки.

Натомість, в порушення приписів частини 2 статті 71 КАС України, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами протилежне.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про правомірність формування позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «Нафтопромтрейд» та ТОВ «Мега Стар» і, як наслідок, про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 12.09.2018р. №.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції підтверджено висновок суду першої інстанції про незаконність податкового повідомлення-рішення відповідача від 12.09.2018р. №, тому податкове повідомлення-рішення від 12.09.2018р. №, яким у зв`язку із встановленням відсутності складення та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України податкових накладних на суму ПДВ 2060518,00 грн., згідно зі ст.120-1 Податкового кодексу України, до позивача застосовано штраф у розмірі 50% на загальну суму 1030259,00 грн. за платежем податок на додану вартість, також підлягає скасуванню.

Висновок акту перевірки про порушення СВК «ДРУЖБА НАРОДІВ» п.201.1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні по придбаним газу скрапленому та дизельному пальному, які не використані у власній господарській діяльності на загальну суму 2060518 грн., спростовується матеріалами справи, про що зазначено вище.

Апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, яким Одеським окружним адміністративним судом правильну надано правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019р. було задоволено клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору та відстрочено Головному управлінню ДФС в Одеській області сплату судового збору в сумі 92 723,32 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року - до ухвалення судового рішення по суті справи.

Частиною 2 статті 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на те, що сплату судового збору відстрочено відповідачу до ухвалення судового рішення у справі, та враховуючи, що відповідачем до цього моменту не здійснено сплати відстроченої суми, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача несплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 133, 139, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) несплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 92 723,32 грн. (дев`яносто дві тисячі сімсот двадцять три гривень 32 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук