Справа № 500/2623/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4899/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року, головуючий суддя - Мандзій О.П., ухвалене о 12:33 год. у м. Тернополі, повний текст якого складено 04.04.2019 року, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області, третя особа без самостійних вимог - Заступник начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващук Сергій Ярославович, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач - ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області, третя особа - Заступник начальника Управління Держпраці у Тернопільській області Ващук Сергій Ярославович, в якому просила скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року, за якою накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 11 169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що оскаржена постанова та рішення про накладення штрафних санкцій були винесені без участі позивача через порушення посадовими особами Управління Держпраці порядку повідомлення позивача про дату розгляду справи про накладення штрафу, чим порушено права позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи. Крім того, позивач у позовній заяві зазначає про неправомірність притягнення позивача двічі за одне і те саме правопорушення, оскільки поряд із винесенням постанови №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року про накладення штрафу на суму 11 169,00 грн., працівниками Управління Держпраці у Тернопільській області за аналогічним фактом складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, на підставі якого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. Позивач вважала, що у даному випадку її притягнуто за порушення одних і тих самих вимог трудового законодавства як до адміністративної, так і фінансової відповідальності, що є подвійною відповідальністю. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано постанову Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Шпитальна, 7, м. Тернопіль, 46006, ) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вимоги адміністративного позову спростовуються тат повністю заперечуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою - підприємцем, місце проживання : АДРЕСА_1 , основним видом економічної діяльності є 96.01 прання та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10).

До Управління Держпраці у Тернопільській області 09.10.2018 року надійшла заява працівника ФОП ОСОБА_1 громадянки ОСОБА_2 щодо внесення записів про припинення з нею трудових відносин (а.с. 39).

Враховуючи подану заяву, управлінням Держпраці у Тернопільській області видано наказ №646 від 12.10.2018 року "Про проведення інспекційних відвідувань у ТОВ "Техбуд+", Відділі освіти, охорони здоров`я, культури, туризму, молоді та спорту Борсуківської сільської ради, ФОП ОСОБА_1 , Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №8, у п. 1 якого, серед іншого, наказано з 16 по 19 жовтня 2018 року провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційне відвідування) у ФОП ОСОБА_1 (а.с. 42) та видано направлення на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційне відвідування) від 12.10.2018 року № ТР 1448/413 (а.с. 43). Примірник направлення отримано представником позивача, про що свідчить його підпис (а.с. 43 - зворот) .

В подальшому, 17-18.10.2018 року проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , результати якого зафіксовані в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ТР1448/4138АВ від 18.10.2018 року (а.с.44-48).

У даному акті інспекційного відвідування зафіксовані порушення законодавства про працю, допущені позивачем, а саме: в п. 1 описової частини акту зазначено, що в порушення вимог пункту 2.5 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства Праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - інструкція № 58), в особових картках працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відсутні підписи працівників про ознайомлення з кожним записом, що заносився до трудової книжки на підставі наказу, зокрема про призначення на роботу, звільнення з роботи; в п.2 описової частини акту зазначено, що в порушення вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати ФОП ОСОБА_1 працівникам за липень, серпень і вересень 2018 року здійснена з порушенням встановлених строків її виплати.

Так, уповноваженими особами Управління Держпраці у Тернопільській області виявлено, що заробітну плату за липень 2018 року позивачем виплачено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме:

заробітну плати за першу половину липня 2018 року працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виплачено 31.07.2018 року, що підтверджується копією розрахунково-платіжної відомості за липень 2018 року та відомості на виплату готівки від 31.07.2018 року №ВЗП-000067 (а.с. 49);

заробітну плату за липень 2018 року працівникам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виплачено 13.08.2018 року (один раз на місяць), що підтверджується копією розрахунково-платіжної відомості за липень 2018 р. та відомості на виплату готівки від 13.08.2018р. ВЗП-000071 (а.с. 49 - зворот);

заробітну плату за липень 2018 року працівникам ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 виплачено частково 15.08.2018 року та в повному обсязі 20.08.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за липень 2018 року та відомості на виплату готівки від 15.08.2018 року №ВЗП-000072 (а.с. 50) та від 20.08.2018 року № ВЗП-000073 (а.с. 50 - зворот);

заробітну плату за серпень 2018 року виплачено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме:

заробітну плату за першу половину серпня 2018 року працівникам ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 виплачено 27.08.2018 року, працівникам ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - 31.08.2018 року, а заробітну плату за другу половину серпня 2018 року - 11.09.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за серпень 2018 року та відомостей на виплату готівки від 27.08.2018 року №ВЗП-000075 (а.с. 51), від 31.08.2018 року № ВЗП-000077 (а.с. 51 - зворот), від 11.09.2018 року № ВЗП-000082 (а.с. 52), ВЗП-000083 (а.с. 52 - зворот);

заробітну плату за серпень 2018 року працівникам ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 виплачено частково 05.09.2018 року та в повному обсязі 11.09.2018 року, працівникам ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 - частково 07.09.2018 року та в повному обсязі - 14.09.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за серпень 2018 року та відомостей на виплату готівки від 05.09.2018 року ВЗП-000080 (а.с. 53), від 07.09.2018 року № ВЗП-000081 (а.с. 53), від 11.09.2018 року № ВЗП-000082 (а.с. 54), від 14.09.2018 року ВЗП-000084 (а.с. 54 - зворот);

Заробітну плату за вересень 2018 року виплачено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме: заробітну плату за першу половину вересня 2018 року працівникам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виплачено 28.09.2018 року, а заробітну плату за другу половину вересня 2018 року - 16.10.2018 року, що підтверджується копіями розрахунково-платіжної відомості за вересень 2018 року та відомостей на виплату готівки від 28.09.2018 року ВЗП-000087 (а.с. 55), від 16.10.2018 року №ВЗП-000092 (а.с. 55 - зворот).

З вказаним актом ознайомлений уповноважений представник позивача згідно довіреності ОСОБА_27 , примірник отримав 18.10.2018 року, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 47 - зворот).

На підставі вказаного Акту інспектором праці Пастух Г.М. 18.10.2018 року було складено Припис про усунення виявлених порушень №ТР1410/413/АВ/П (а.с. 16-17) та Протокол про адміністративне правопорушення №ТР1448/413/АВ/П/ПТ (а.с. 18-19), на підставі якого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. (а.с. 26-27). Визначену у вказаній постанові суму штрафу, 510,00 грн., позивач сплатила до Державного бюджету 21.11.2018 року, - що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 375 від 21.11.2019 року (а.с. 23).

Позивач виконала припис про усунення виявлених порушень №ТР1410/413/АВ/П від 18.10.2018 року, внаслідок чого порушення, що відображені у п. 1 описової частини Акту від 18.10.2018 року, було усунуто, про що повідомила відповідача 23.10.2018 року (а.с. 56).

Крім того, за результатами розгляду акта інспекційного відвідування №ТР1448/413/АВ від 18.10.2018 року відповідачем прийнято рішення про розгляд справи про накладення штрафу на підставі абзацу третього частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, призначено розгляд справи на 02.11.2018 року о 12:00 год. З метою повідомлення позивача про розгляд справи відповідачем було надіслано письмове повідомлення листом від 25.10.2018 року № 3614/01-05-12.3/18 за адресою позивача (а.с. 57). Про час та місце розгляду справи позивач дізналась лише 05.11.2018 року (а.с. 22), що стало причиною неприбуття позивача чи її представника на розгляд справи, що відбувся 02.11.2018 року.

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ТР1448/413/АВ від 18.10.2018 року, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02.11.2018 року, якою на позивача за порушення законодавства про працю накладено штраф у розмірі 11169,00 грн. Постанова містить помітку про те, що була прийнята без участі представника ФОП Краєвської С. Я., оскільки в призначений час представник на розгляд справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи на інший час не подавав (а.с. 21). Вказана постанова була надіслана позивачу 02.11.2018 року та отримана 06.11.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи доводи позивача знайшли своє підтвердження, а відповідач як суб`єкт владних повноважень не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів на підтвердження правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною першою статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата та у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема в разі: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України); порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати (абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України).

Крім цього, частиною 1 статті 41 КУпАП передбачено, що порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обох нормах йдеться про юридичну відповідальність та одне й те саме правопорушення, для застосування ст. 61 Конституції України необхідно з`ясувати чи належить відповідальність, передбачена статтею 265 КЗпП України і статтею 41 КУпАП до одного виду.

Водночас диспозиції ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні: «порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам», а обставини, що послугували підставою їх встановлення для позивача - ідентичні.

Враховуючи вищенаведені ознаки, а також пріоритетність тлумачення, яке у найбільшій мірі відповідає інтересам людини, правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині 1 статті 41 КУпАП, належить до адміністративної відповідальності.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у подібних правовідносинах у своїй постанові від 21.12.2018 року у справі №814/2156/18.

Матеріалами справи підтверджено, що за виплату заробітної плати працівникам з порушенням встановлених строків її виплати ФОП ОСОБА_1 уже притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2018 року, що набрала законної сили. Застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Накладення на неї штрафу за те саме правопорушення також постановою Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року є притягненням до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге, що є порушенням ст. 61 Конституції України.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про протиправність та необґрунтованість оскарженої постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТР1448/413/АВ/ЗП-ФС від 02 листопада 2018 року, через що така підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі №500/2623/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар

Повний текст постанови складено 26.07.2019 року.