Справа № 540/1044/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1044/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Морської Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Регіональна зерноторгівельна компанія" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкової вимоги,

встановив:

Приватне підприємство "Регіональна зерноторгівельна компанія" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головно управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від 05.09.2018 р. № 82837-17.

Ухвалою від 23.05.2019 р. позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 29.05.2019 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 14.06.2019 р.

Ухвалою від 14.06.2019 р. за клопотанням відповідача судове засідання відкладене на 22.07.2019 р.

Ухвалою від 22.07.2019 р. для отримання додаткових доказів в судовому засіданні оголошена перерва до 24.07.2019 р.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05.09.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі винесено податкову вимогу №82837-17 про сплату позивачем податкового боргу у загальному розмірі 200618,24 грн. Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, вважає його протиправним, оскільки про існування боргу підприємству не було відомо. Окрім того, спірна податкова вимога ПП «Регіональна зерно торгівельна компанія» не отримана та про її існування останній дізнався під час встановлення підстав накладення на все майно позивача податкової застави. На підставі викладеного, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання - 24.07.2019 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання на іншу дату не надіслав.

14.06.2019 р. відповідач надіслав до суду відзив, відповідно до якого ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. З 09.08.2018 р. позивач має податковий борг, що виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно прийнятого податкового повідомлення-рішення від 28.03.2018 № на загальну суму 173261,25 грн., а також згідно п.п 129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню у розмірі 28134,97 грн. Із врахуванням переплати у розмірі 946,98 грн., залишок непогашеного позивачем грошового зобов`язання становить 200449,24 грн. Несплата податкового боргу стала підставою для прийняття податкової вимоги, тому позов підприємства є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно із ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 5 ст. 205 КАС України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Таким чином, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів, в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватне підприємство "Регіональна зерноторгівельна компанія" 23.09.2011 року зареєстроване як юридична особа за № 0013957. Основним видом діяльності є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Судом встановлено, що 05.09.2018 р. Головним управлінням ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі виставлена податкова вимога №82837-17, відповідно до якої станом на 04.09.2018 р. за приватним підприємством "Регіональна зерноторгівельна компанія" рахується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість, у тому числі штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 200618,24 грн.

Зазначена податкова вимога 17.09.2018 р. направлена відповідачем на адресу позивача та отримана останнім (довірена особа - Ольховик ) 27.09.2018 р.

Не погодившись із податковою вимогою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК), регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Із матеріалів справи слідує, що 26.01.2018 р. ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Регіональна зерно торгівельна компанія» (код 378399700) з приводу дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за грудень 2016 р. - січень 2017 р. по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками.

Під час перевірки встановлено правопорушення з боку позивача податкового законодавства та складено акт від 02.02.2018 р. № 21/21-22-14-06.

28.03.2018 р. на підставі акту перевірки контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким ПП «Регіональна зерноторгівельна компанія» нарахований податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт,послуг) разом із штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 173261,25 грн.

Також, 28.03.2018 р. відповідачем, на підставі акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 15.03.2018 р. №288/21-22-12-04/37839970, прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штрафну (фінансові) санкцію (штрафи) у сумі 170,00 грн. за платежем по податку на прибуток приватних підприємств.

Із відзиву відповідача слідує, що визначені в податкових повідомленнях-рішеннях грошові зобов`язання є узгодженими та обліковуються як податковий борг у розмірі 200618,24 грн., у зв`язку із чим відповідачем 05.09.2018 р. прийнята податкова вимога № 82837-17 на загальну суму 200618,24 грн., з якої податковий борг по ПДВ складає 200449, 24 (основний платіж - 137662,02, штрафні санкції - 34652,25 грн., пеня - 28134,97 грн.) та штрафні санкції за борг по податку на прибуток - 169,00 грн.

В позовній заяві позивач заперечує про отримання ним будь-яких податкових повідомлень-рішень, тому визначене в податковій вимозі грошове зобов`язання вважає неузгодженим.

Однак, суд встановив, що 30.03.2018 р. вищезазначені податкові повідомлення рішення направлялися на адресу реєстрації ПП «Регіональна зерноторгівельна компанія»: вул.Червонофлотська, 20, м.Херсон (відповідно до витяга з ЄДРПОУ ), що підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи конвертом та поштовим повідомленням, які повернулися на адресу контролюючого органу із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 1 статті 58 ПК України передбачено, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу(крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з пунктом 58.3 ПКУ, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення- рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі, якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Таким чином, із врахуванням наведених правових норм, податкові повідомлення рішення від 28.03.2018 р. №, № вважаються врученими позивачу, а грошові зобов`язання, визначені у них, є узгодженими.

Крім того, згідно з даними зворотнього боку інтегрованої картки платника податків ПП «Регіональна зерноторгівельна компанія» станом на день формування спірної податкової вимоги - 05.09.2018 р. за позивачем обліковувався податковий борг у сумі 200618,24 грн., що виник із несплачених узгоджених грошових зобов`язань.

Отже, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі правомірно сформована податкова вимога про сплату боргу № 82837-17 від 05.09.2018 р. на загальну суму 200618,24 грн., відповідно до вимог чинного законодавства, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 111030300