Справа № 420/4315/19
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4315/19
УХВАЛА

23 липня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - фермерське господарство «Назари» про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - фермерське господарство «Назари», в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Трояндівської сільської ради від 06.03.2019 року №348-VII.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що, як вказує позивач, з пункту першого Договору оренди земельної ділянки від 07 березня 2019р., укладеного між Трояндівською сільською радою Лиманського району Одеської області та фермерським господарством «Назари» вбачається, що на підставі рішення сесії Трояндівської сільської ради від 06.03.2019р. №348-VIІ, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, терміном на 49 років, платне користування земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 0274 сільськогосподарського призначення, загальною площею 4,2344 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що вказане рішення Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області є протиправним і підлягає скасуванню.

Так, зазначено у позовній заяві, відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.08.2016р., фермерському господарству «Назари» на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.08.2016р. справа 504/2367/16-ц. (суддя Добров В.П.), належить на праві приватної власності сільськогосподарський комплекс з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості КСП «Кіровська птахофабрика», розташований на земельній ділянці загальною площею 3107,3 кв.м. Тобто, як стверджує позивач, відповідач надав в орендну частину самозахопленої земельної ділянки (42344- 3107,3 = 11273,7) розміром більше ніж однин гектар - 11273,7. Так, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.08.2016р. у справі №504/2367/16 за позовом ФГ «Назари» до майнової групи пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика» у відповідному складі, визнано дійсним договір купівлі-продажу від 08.07.2013р., укладений в простій письмовій формі між ФГ «Назарії» та майновою групою пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика» та визнано за ФГ «Назари» право власності на будівлю та споруди, що знаходяться за адресом: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. «А» - адмінбудівля, площею 254,2 кв.м., літ «Б» - корівник, площею 1333,3 кв.м., літ. «Б1» - телятник площею 342,0 кв.м., літ. «В» - навіс, літ. «Г» - склад, площею 1 177,8 кв.м., літ. «Д,Е» - заправка, №1-4 огорожа, літери «І» - цистерна, літери «II» - пожежний резервуар.

Позивач стверджує, що він, ОСОБА_1 , що має право на пайовий фонд КСП «Кіровська птахофабрика», не укладав з ФГ «Назари» жодного правочину та звертався до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області за допомогою у відновленні своїх порушених прав і йому відомо, що сільська рада зверталась до різних інстанцій, зокрема до начальника управляння захисту економіки в Одеській області щодо незаконного займання ФГ «Назари» земельної ділянки площею 4 га, яка згідно викопіювання земельної ділянки перебуває в межах населеного пункту Трояндівської сільської ради Лиманського району.

Як вказує позивач, вбачається, що протиправне рішення сесії Трояндівської сільської ради від 06.03.2019р. №348-VII порушує його майнові права, як пайщика КСП «Кіровська птахофабрика», а саме позбавлення можливості у розпорядженні пайовим майном.

Отже, зазначає ОСОБА_1 , він вважає, що ним вірно обрано спосіб захисту порушеного свого права, який полягає у позбавленні використання майна пайового фонду КСП «Кіровська птахофабрика» шляхом незаконного позбавлення у розпорядженні його майнових прав відповідачем у спосіб передачі в довгострокову оренду землі, яка перебуває під сільськогосподарським комплексом КСП «Кіровська птахофабрика», що порушує в цілому майнові права пайщиків КСП «Кіровська птахофабрика».

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши даний позов, суддя дійшов висновку, що існують підстави для відмови у відкритті провадження у даній адміністративній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 4 КАС України в частині 1 пункту 1 дає визначення терміну "адміністративна справа", а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, що мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя зазначає, що позивач оскаржує рішення Трояндівської сільської ради від 06.03.2019 року №348-VII, яке, на його думку, порушує його майнові права як пайщика КСП «Кіровська птахофабрика».

Отже, зміст суб`єктивного права, про порушення якого стверджується в позовній заяві, доводи, висловлені на підтвердження вказаних обставин, свідчать про звернення позивача до суду з метою захисту своїх майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суддя, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, зважаючи на викладене, Одеський окружний адміністративний суд не є судом, який "встановлений законом" при розгляді даної справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, роз`яснивши позивачу його право звернення із зазначеними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 256, 294 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - фермерське господарство «Назари» про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Суддя роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Копія позову з додатками залишається в суді.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача не допускається.

Ухвала підлягає оскарженню у встановлений статтями 295, 297 та Перехідних положень КАС України строк і порядок.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Корой С.М.