Справа № 400/1712/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1712/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

головуючого: Димерлій О.О.,

суддів: Коваля М.П. , Єщенка О.В. ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 р. по справі №400/1712/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 .

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтовання вказаної заяви зазначено, що оскаржену ухвалу не вручено позивачу в день її складення, отже строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року, колегія суддів з метою забезпечення принципу доступу до правосуддя, вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а тому за вимогою позивача поновлює пропущений процесуальний строк.

Разом з цим, при вирішення питання щодо поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суддя вважає за необхідне звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 295, 296, 300, 321, 325, 328 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Єщенко О.В.