Справа № 500/1766/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/1766/19

26 липня 2019 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баранюк А.З. ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріали ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та визнання протиправним і скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №АА-10.07/2 від 10 липня 2019 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Макогін Богданом Борисовичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 96-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 гривень;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 4 липня 2019 року №С-04.07/4, винесений головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Макогін Богданом Борисовичем, щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідно до ч.3 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд, відтак оскільки позовна вимога про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а вимога про визнання протиправним та скасування оскаржуваного припису підсудна окружному адміністративному суду, то за правилами ч.3 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України даний позов подається до окружного адміністративного суду.

Суд вважає такі твердження позивача помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Правила виключної підсудності визначені статтею 27 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч.3 ст.27 Кодексу адміністративного судочинства України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Так, особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ встановлюються главою 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності віднесені даним Кодексом до окремих категорій термінових адміністративних справ та визначені статтею 286.

У відповідності до частини 1 даної статті, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, позовна вимога що спрямована на визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №АА-10.07/2 від 10 липня 2019 року підсудна виключно місцевому загальному суду, а позовна вимога про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 4 липня 2019 року №С-04.07/4 предметно підсудна Тернопільському окружному адміністративному суду.

Отже, суд приходить до висновку, що у позовній заяві по даній справі ОСОБА_1 порушено правила об`єднання позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Згідно із п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Оскільки ч.5 ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена пряма заборона щодо об`єднання позовних вимог з виключною підсудністю різним судам, тому відсутні підстави для застосування положень ч.6 ст.172 КАС України про роз`єднання позовних вимог, позаяк в силу абзацу 2 статті 6 статті 172 КАС України це призведе до порушення виключної підсудності позовних вимог і до розгляду справи неналежним судом, та, як наслідок, може негативно вплинути на реалізацію конституційних прав позивача.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/189/19 (провадження № 11-462заі19)

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачу у відповідності до п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п.6 ч.4 ст.169, ст.ст.172, 243, 248, 256, 286, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про визнання протиправною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та визнання протиправним і скасування припису - повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що за привалами виключної підсудності адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Баранюк А.З.

Копія вірна

Суддя Баранюк А.З.