Справа № 1.380.2019.001476
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001476
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника позивача Гавриш М.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіжук" (далі ТзОВ "Мобіжук", позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, відповідач) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіжук", в якому позивач просить суд:

-визнати дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з проведення планової перевірки характеристик продукції у ТзОВ "Мобіжук", магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 протиправними;

-визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №48 від 18.01.2019 року;

-визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №49 від 18.01.2019 року;

-визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №50 від 18.01.2019 року;

-визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №51 від 18.01.2019 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів відповідачем прийняті протиправно, оскільки продукція обумовлена в оскаржуваних рішеннях, а саме: зарядний пристрій, Charger, C22A, ш/к 474; зарядний пристрій LDNIO, 2.4А, ш/к 07135; зарядний пристрій Incore, 1.0А, ш/к 00011 ; зарядний пристрій EVOC, 2.4А, ш/к 780 не розповсюджувалися на ринку позивачем та відповідно не належали ТзОВ "Мобіжук". Наведені в акті перевірки характеристики продукції товарів належали ФОП ОСОБА_1 та розповсюджувалися ним одноособово, про що свідчили позначення на цінниках до кожної окремої одиниці товару на яких був представлений належний ФОП. Позивач також стверджує, що на момент здійснення планової перевірки ОСОБА_2 займала посаду продавця непродовольчих товарів, що не є ані керівною, ані адміністративною, а також не мала довіреності на представлення інтересів ТзОВ "Мобіжук" у правовідносинах з державними органами (тобто проведення планової перевірки за його присутності є незаконним).

Таким чином, позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття спірних рішень. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення обґрунтоване тим, що відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» присутність суб`єкта господарювання під час проведення заходів є правом, а не обов`язком. Під час проведення перевірки був присутнім продавець - ОСОБА_2 , якій пред`явлено документи, які підтверджували повноваження та підстави проведення перевірки. Самим продавцем ОСОБА_2 безперешкодно допущено перевіряючих до об`єкту перевірки, а під час її здійснення вона проти неї не заперечувала та надавала продукцію для огляду перевіряючим і не наголошувала на приналежності товару до іншого суб`єкта господарювання. Крім того, відповідач зазначає, що на сайті ТзОВ "Мобіжук" https://zhuk.ua/ міститься інформація про наявність товару, а саме зарядних пристроїв для смартфонів.

Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначає, що згідно п.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`являти керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю) і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення) Позивач вважає, що особа, яка має право представляти товариство, це його директор або інша особа, уповноважена довіреністю, а продавець-консультант не є тією уповноваженою довіреністю особою, якій можна було б вручати повідомлення про перевірку. Крім того, позивач повторно наголошує, що предмети, зазначені в акті перевірки характеристик продукції належали ФОП ОСОБА_1 та пропонувались споживачем до купівлі у приміщені магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», частину якого позивач орендував у вказаного суб`єкта господарювання на підставі договору суборенди №ОД СУБ З 20.07/18 від 20.07.2018 року.

Ухвалою від 01.04.2019 року залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 12.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.05.2019 року.

07.05.2019 року підготовче засідання відкладено на 30.05.2019 року.

30.05.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

25.06.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 18.07.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. 27.05.2019 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі наказу № 119 від 15.01.2019 та направлення № 100 від 15.01.2019 у період з 17.01.2019 по 18.01.2019 проведено перевірку характеристик продукції у ТзОВ "Мобіжук". Предмет перевірки: електричне та електронне обладнання, телефонних апаратів, включаючи телефонні апарати для стільникових мереж зв`язку або інших бездротових мереж зв`язку, що містять передавачі або передавачі та приймачі, репітери (повторювачі) систем стільникового зв`язку.

За результатами проведеної перевірки характеристик продукції складено акт перевірки характеристик продукції № 67 від 18.01.2019 року, а саме: зарядний пристрій, Charger, C22A, ш/к 474, виробник Хоко Технолоджі ЛТД, КНР, Імпортер «Акс Трейд», Одеса, вул.Перемоги,90; зарядний пристрій LDNIO, 2.4А, ш/к 07135, виробник Хоко Технолоджі ЛТД, КНР, імпортер відсутній; зарядний пристрій Incore, 1.0А, ш/к 00011, виробник Мейжу Сіті ЛТД, Китай, імпортер ТзОВ Ю-Такт, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, к.413; зарядний пристрій EVOC, 2.4А, ш/к 780, виробник Мейжу Сіті ЛТД, Китай, імпортер ТзОВ Ю-Такт, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, к.413.

Актом перевірки №67 від 18.01.2019 встановлено наступні порушення: на електрообладнанні (позиція 1-4), або на його табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про найменування та контактну поштову адресу імпортера (позиція 2), що є порушенням п.п.12, 19, 20, 28, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого ПКМУ від 16.12.2015р. № 1067, п.п.17, 24, 25, 32, 44, 45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого ПКМУ № 1077 від 16.12.2015р.

На підставі вищевказаного були прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №48, №49, №50, №51 від 18.01.2019 року.

Відповідачем з метою здійснення заходів державного ринкового нагляду нехарчової продукції, керуючись ч.5 ст.8 та ст.11 Закону України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» направлено позивачу вимогу про надання копій документів (а.с.29).

18.01.2019 року позивачем на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області надано лист-відповідь №52, в якому долучено витребувані документи.

Суд зазначає, що відповідач неодноразово звертався до ТзОВ «Мобіжук» з листами про надання підтверджуючих документів (а.с.81-83).

Позивачем надавалися відповіді із додатками на вищевказані листи ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області (а.с.14-17, 26).

30.01.2019 року позивачем подано відповідачу заперечення на акт перевірки характеристик продукції від 18.01.2019 №67.

Вважаючи спірні рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Таким чином, контроль за якістю і безпечністю продукції гарантується державою, а право на безпечність та якість продукції є конституційним правом людини.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (підпункт 4 пункту 3 Положення №667).

Згідно із підпунктом 7 пункту 4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду: проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживає у порядку, визначеному законом, заходів до притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених вимог.

За змістом пункту 7 цього ж Положення, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (надалі Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Згідно ч.2 ст.7 Закону № 877-V на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону № 877-V у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Згідно ч.5 ст.7 Закону № 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

У відповідності до ст.3 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, ЗУ «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Приписами абз.8 ст.1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

За правилами ч.1,2 ст.10 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних, регламентів.

Згідно з п.4 ч.1 ст.11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначається в ст.23 цього закону. Так, ч.3 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (ч.5 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Так, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено порядок проведення перевірок характеристик продукції, а саме, під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

Матеріалами справи встановлено, що ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі наказу № 119 від 15.01.2019 та направлення № 100 від 15.01.2019 у період з 17.01.2019 по 18.01.2019 проведено перевірку характеристик продукції у ТзОВ "Мобіжук".

Під час проведення вищевказаної перевірки був присутнім продавець - ОСОБА_2 , якому пред`явлено документи, які підтверджували повноваження та підстави проведення перевірки.

Суд погоджується з доводами позивача проте, що особа, яка має право представляти товариство, це його директор або інша особа, уповноважена довіреністю, а продавець-консультант не є тією уповноваженою довіреністю особою, якій можна було б вручати повідомлення про перевірку.

Приписами ст.28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку.

Продукція не може вважатися такою, що становить серйозний ризик, за тих лише підстав, що існують можливості для досягнення більш високого рівня безпечності продукції або на ринку пропонується інша продукція, що становить менший ступінь ризику.

Технічним регламентом на певний вид продукції може бути встановлено особливості застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цією статтею.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам та одночасно становить серйозний ризик, орган ринкового нагляду вживає обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених частиною першою статті 28 цього Закону.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність, зокрема, не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Згідно пункту 2 частини другої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 частини першої статті 45 того ж Закону визначено, що виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що вона не вводила відповідну продукцію в обіг.

Судом встановлено, що у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 , одночасно з ТзОВ «Мобіжук» здійснював підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших платежів: НОМЕР_3 , що підтверджується договором оренди нерухомого майна №ОД 18.07/18 від 18.07.2018.

Відповідно вищевказаного договору такий укладений між ФОП ОСОБА_3 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) у відповідності до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, а саме частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площа об`єкту оренди 20 м.кв. Мета оренди: торгівля непродовольчими товарами.

20.07.2018 року між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ТзОВ «Мобіжук» (суборендар) укладено договір суборенди нерухомого майна №ОД СУБ З 20.07/18 від 20.07.2018 року.

Відповідно до положень пункту 1.1 вказаного вище договору суборенди орендар передає, а суборендар приймає у строкове, платне користування нерухоме майно, надалі об`єкт суборенди, а саме частина нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площа об`єкту оренди 10 м.кв. Мета оренди: торгівля непродовольчими товарами.

Згідно акту перевірки № 67 від 18.01.2019 року відповідачем надано характеристику продукції, а саме: зарядний пристрій, Charger, C22A, ш/к 474, виробник Хоко Технолоджі ЛТД, КНР, Імпортер «Акс Трейд», Одеса, вул.Перемоги,90; зарядний пристрій LDNIO, 2.4А, ш/к 07135 , виробник Хоко Технолоджі ЛТД, КНР, імпортер відсутній; зарядний пристрій Incore, 1.0А, ш/к 00011, виробник Мейжу Сіті ЛТД, Китай, імпортер ТзОВ Ю-Такт, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, к.413; зарядний пристрій EVOC, 2.4А, ш/к 780, виробник Мейжу Сіті ЛТД, Китай, імпортер ТзОВ Ю-Такт, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, к.413.

Проте, зазначені в акті перевірки характеристик продукції № 67 від 18.01.2019 року: зарядний пристрій, Charger, C22A, ш/к 474; зарядний пристрій LDNIO, 2.4А, ш/к 07135; зарядний пристрій Incore, 1.0А, ш/к 00011 ; зарядний пристрій EVOC, 2.4А, ш/к 780 належали ФОП ОСОБА_1 на праві власності та пропонувались споживачам до купівлі у приміщенні магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" виключно від імені ФОП ОСОБА_1 , про що свідчили відповідні позначення на цінниках до кожної окремої одиниці товару, на яких був представлений належний ФОП ОСОБА_1 товар.

Право власності ФОП ОСОБА_1 на зазначені вище товари підтверджується видатковою накладною №167 від 22.11.2018, в якій зазначено покупця ФОП ОСОБА_1 , а також письмовими пояснення ФОП ОСОБА_1 (а.с.90-91).

Також, позивачем надано суду відомості по партіях товарів на складі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ТзОВ «Мобіжук» в період 17.01.2019-18.01.2019, склад товару: АДРЕСА_1, в якій відсутні описані в акті перевірки товари (а.с.126-129).

Суд вважає, покликання відповідача про те, що продавець магазину ОСОБА_2 не повідомила перевіряючих про те, що товар, який оглядається, належить іншому суб`єкту господарювання, не є достатньою підставою для висновку про введення ТзОВ «Мобіжук» в обіг зарядного пристрою, Charger, C22A, ш/к 474; зарядного пристрою LDNIO, 2.4А, ш/к 07135 ; зарядного пристрою Incore, 1.0А, ш/к 00011 ; зарядного пристрою EVOC, 2.4А, ш/к 780.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" визначено, що розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України. В розумінні цієї норми та з урахуванням документів, визначених вище, ТзОВ "Мобіжук" не є розповсюджувачем продукції, що зазначена в акті перевірки, та не може нести відповідальність за її відповідність діючим нормам законодавства України, у тому числі вимогам відповідних технічних регламентів.

Посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області помилково зроблено висновок щодо розповсюдження вказаної в акті продукції саме ТзОВ "Мобіжук", у зв`язку із чим позовна вимога про скасування рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №48, №49, №50, №51 від 18.01.2019 року підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги позивача про визнання дій Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з проведення планової перевірки характеристик продукції у ТзОВ "Мобіжук", магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 протиправними то відповідач у межах повноважень провів перевірку характеристик продукції ТзОВ "Мобіжук". А допущені процедурні порушення при проведенні перевірки не є підставою для визнання дій з проведення перевірки протиправними.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності оскаржуваних рішень.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіжук" є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.14, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №48 від 18.01.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №49 від 18.01.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №50 від 18.01.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів №51 від 18.01.2019 року.

У задоволенні решти частин позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіжук" () 7684,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.07.2019.

Суддя Крутько О.В.