Справа № 360/189/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2019 року

Київ

справа №360/189/19

адміністративне провадження №К/9901/20486/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Шарапи В.М., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Луганській області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі №360/189/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу, припису про усунення виявлених порушень,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Луганській області), в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову від 19.12.2018 № ЛГ643/486/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу у розміру 223 380 грн. відносно позивача на підставі абз. 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України; визнати протиправним та скасувати припис від 03.12.2018 № ЛГ643/486/АВ/П про усунення виявлених порушень.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.04.2019, ухваленим за наслідками розгляду справи у порядку загального позовного провадження, у задоволенні позову було відмовлено

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року по справі №360/189/19 задоволено частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року по справі №360/189/19 скасоване в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування постанови від 19.12.2018 року №ЛГ643/486/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу у розміру 223 380 грн. на підставі абз. 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України. Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача про визнання протиправним та скасування постанови від 19.12.2018 № ЛГ643/486/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу у розміру 223 380 грн. відносно позивача на підставі абз. 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Луганській області від 19.12.2018 року № ЛГ643/486/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу у розміру 223 380 грн. відносно позивача на підставі абз. 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року по справі №360/189/19 залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що накладення на позивача штрафу за те саме правопорушення також постановою від 19.12.2018р. № ЛГ643/486/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, є притягненням до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге, що є порушенням статті 61 Конституції України.

На вказане рішення апеляційного суду відповідачем подано касаційну скаргу, в якій останній, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі незгоди з ухваленими судовими рішеннями після перегляду таких в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх касаційного оскарження лише у визначених законом випадках.

За приписами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В свою чергу пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом же пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12, частина четверта статті 257 КАС України), а також, які недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні через складність та інші обставини (частина третя статті 12 цього Кодексу).

У розумінні пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

В той же час перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження, окрім статті 12 КАС України, визначено статтею 257 цього ж Кодексу.

Такими справами, у розумінні наведених правових норм процесуального закону, є справи незначної складності, а також будь-які інші справи, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Отже, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет позову, зважаючи на значення справи для сторін, її категорію, складність і наявну правозастосовчу практику, суд приходить до висновку про наявність підстав для віднесення даної справи до категорії справ незначної складності.

Обставини, що у розумінні частин третьої та четвертої статті 12, статті 257 КАС України є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження, а також випадків, які б вказували на необхідність застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 цього Кодексу не вбачаються.

Таким чином, оскільки дана справа є справою незначної складності, ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Крім того, будь - які посилання на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні та наявність таких не вбачається з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09.10.2018 (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Керуючись статтями 328, 333, 355, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Луганській області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі №360/189/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу, припису про усунення виявлених порушень.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

В.М. Шарапа

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду