Справа № 826/3178/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3178/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року (розглянута у письмовму порядку, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 1 травня 2016 року з моменту набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» з урахуванням розміру посадового окладу визначеного цією постановою для Міністра, який визначений в розмірі 16 000 грн., обчисливши її в розмірі 90% від сум грошового забезпечення без обмежень максимального розміру пенсії;

- виплатити ОСОБА_1 недовиплачену частину пенсії після її перерахування у вигляді різниці між нарахованою та фактично сплаченою пенсією.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 304 від 20.04.2016 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», з урахуванням розміру посадового окладу визначеного даною постановою для Міністра оборони України, обчисливши її в розмірі 90 % від сум грошового забезпечення без обмежень максимального розміру пенсії, з 01.05.2016 з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто апелянту.

Рішення суду набрало законної сили.

23.04.2019 до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярії) суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018, у якому заявник просить:

- роз`яснити, що Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві повинно на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 обчислити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% від сум грошового забезпечення за посадою Міністра оборони України без обмеження її максимальним розміром, провівши з 01.05.2016 перерахунок та виплату його пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», з урахуванням проведених виплат.

Так, обґрунтовуючи вищевказану заяву, заявник посилається на наступне.

У мотивувальній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 по адміністративній справі №826/3178/18 зазначено, що з огляду на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві не надано доказів, що спростовують висновки суду, викладені в постанові Солом`янського районного суду у місті Києві від 04.09.2006 у справі №2-3507/06 щодо права позивача на перерахунок пенсії, виходячи з рівня грошового забезпечення, яке встановлено для посади Міністра оборони України, суд вважає, що зазначене вище судове рішення має преюдиційне значення для даної справи, відповідно обставини щодо права позивача на перерахунок пенсії, виходячи з рівня грошового забезпечення міністра доказуванню не підлягають.

Позивач посилається на те, що в мотивувальній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 року суд з`ясував, що позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи з рівня грошового забезпечення, яке встановлено для посади Міністра оборони України, однак в резолютивній частині рішення ця конкретика, що має значення для справи, судом не зазначена та як наслідок судове рішення є незрозумілим для виконавця.

Крім того, позивач вказує на те, що існує значна ймовірність неправильного виконання рішення, а саме зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 304, обчисливши її з розміру тільки посадового окладу Міністра оборони України, а не з грошового забезпечення міністра, яке визначене законодавством.

Також, позивач вважає, що перерахунок та виплата його пенсії, на підставі рішення суду, повинні здійснюватися з грошового забезпечення за посадою Міністра оборони України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у роз`ясненні судового рішення у справі.

Відмовляючи у розґяснення судового рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтування заяви фактично виходить за межі предмету позову, що був розглянутий судом та передбачає доповнення судом резолютивної частини, шляхом зазначення складових грошового забезпечення та з вказівками на їх конкретний відсоток при обрахунку, що не вирішувалось судом в межах даної справи та у свою чергу, не відповідає меті і завданню роз`яснення судового рішення.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 304 від 20.04.2016 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», з урахуванням розміру посадового окладу визначеного даною постановою для Міністра оборони України, обчисливши її в розмірі 90 % від сум грошового забезпечення без обмежень максимального розміру пенсії, з 01.05.2016 з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто апелянту.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність.

Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Водночас, суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, шляхом доповнення та розширення його предмету.

Відтак, важливо розуміти, що процесуальна процедура роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст.

Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що п 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для таких, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її неможливо виконати, оскільки високою є імовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.08.2016 року по справі №К/800/51749/16.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дана стаття передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Колегія суддів зветає увагу на те, що як вбачається з зазначених у заяві про роз`яснення постанови суду питань, заявник не просить роз`яснити суть прийнятого рішення, а ставить питання, які відносяться до безпосереднього виконання рішення суду, зокрема, зазначає про існуючі механізми виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів зазначає, що роз`яснення судового рішення за своєю суттю є одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

При цьому, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що здійснюють його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення має бути зумовленим його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Разом з тим, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону суд доходить висновку, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Процесуальна процедура роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інтануції у повному обсязі розглянуто та задоволено позовні вимоги, які перед ним ставив позивач, а резолютивна частина рішення не передбачає незрозумілості при виконанні цього рішення, та зазначає необґрунтованість заяви та відсутність підстав для її задоволення, оскільки обґрунтування заяви фактично виходить за межі предмету позову, що був розглянутий судом та передбачає доповнення судом резолютивної частини, шляхом зазначення складових грошового забезпечення та з вказівками на їх конкретний відсоток при обрахунку, що не вирішувалось судом в межах даної справи та у свою чергу, не відповідає меті і завданню роз`яснення судового рішення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 24 липня 2019 року)

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук