Справа № 480/1092/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2019 р. Справа №480/1092/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В.,

за участі секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представника відповідачів - Іванова І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/1092/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач-2, Східне РУ Держприкордонслужби), про:
- визнання протиправними дій відповідача-2 щодо прийняття Наказу № 96-ОС від 21.02.2019 в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення ОСОБА_1 з військової служби;

- скасування Наказу № 96-ОС від 21.02.2019 в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення ОСОБА_1 з військової служби;

- визнання протиправними дій відповідача-1 щодо прийняття Наказу № 105-ОС від 07.03.2019 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- скасування Наказу № 105-ОС від 07.03.2019 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури "Харків" (з місцем дислокації н.п. Цапівка) та включення його до списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- стягнення з відповідача-1 на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.03.2019 по день фактичного поновлення на службі, -

В С Т А Н О В И В:
1. Позиція позивача.
1.1. ОСОБА_1 з 01.08.2014 проходив військову службу на посадах осіб офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України.

1.2. Під час проходження служби, 20.02.2019 позивач був ознайомлений з поданням про звільнення в запас у зв`язку з тим, що дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оголошене Наказом № 429-АГ від 24.07.2018 не відіграло свою виховну роль.

1.3. На підставі вказаного подання, 21.02.2019 начальником Східного РУ Держприкордонслужби прийнятий Наказ № 96-ОС про припинення (розірвання) контракту та звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а 07.03.2019 начальником 4 прикордонного загону Східного РУ Держприкордонслужби прийнятий Наказ № 105-ОС про його виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

1.4. На переконання позивача, вказані накази є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті без належного доведення факту того, що дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, не відіграло свою виховну роль.

1.5. Так, після застосування дисциплінарного стягнення, за власною ініціативою ОСОБА_1 , його було переведено на нижчу посаду що свідчить про усвідомлення та визнання провини. При цьому, за час проходження служби на згаданій посаді, жодного дисциплінарного стягнення не застосовувалось, будь-яких зауважень не отримувалось.

1.6. Навпаки, т.в.о. коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковником ОСОБА_2 було направлено клопотання про зняття з позивача дисциплінарного стягнення у зв`язку з тим, що під час проходження служби, зразковим виконанням військового обов`язку, ним була виправлена поведінка і стягнення відіграло свою роль.

1.7. Крім того, на думку позивача, оскільки підстави для прийняття оскаржуваних наказів були відсутні, дії відповідачів щодо їх прийняття є протиправними, а він підлягає поновленню на посаді з виплатою середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

1.7. З вищезазначених підстав, ОСОБА_1 вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

2. Заперечення відповідачів.
2.1. Не погоджуючись з позовними вимогами, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відзиві на позовну заяву (а.с. 43-44) зазначив, що ОСОБА_1 після накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, не виправив свою поведінку зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі.

2.2 У зв`язку з цим, начальником 4 прикордонного загону відповідачу-2 було направлено подання про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування та звільнення позивача у запас, на підставі якого 21.02.2019 прийнятий відповідний наказ.

2.3. Враховуючи прийняття Східним РУ Держприкордонслужби вказаного наказу, з огляду на приписи абз. 2 п. 292 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, 07.03.2019 начальником Харківського прикордонного загону прийнятий наказ про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу, а особову справу направлено в Сумській об`єднаний міській військовий комісаріат.

2.4. За наведених обставин, відповідач-1 вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

2.5. Східне РУ Держприкордонслужби, не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві на позовну заяву (а.с. 60-66) зазначило, що за результатами проведеного у липні 2018 року службового розслідування, до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. З наказом про застосування згаданого стягнення позивач був ознайомлений 24.07.2018 та його не оскаржував.

2.6. Оскільки після застосування вказаного дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 не виправив поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, враховуючи приписи статті 102 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, начальником Східного РУ Держприкордонслужби був прийнятий наказ про звільнення позивача з військової служби.

При цьому, про не виправлення ОСОБА_1 своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку, на думку відповідача-2, свідчить той факт, що застосоване дисциплінарне стягнення не було зняте у встановленому законодавством порядку.

2.7. З вищезазначених підстав, Східне РУ Держприкордонслужби вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу діяло на підставі та у межах повноважень, визначених законодавством, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

3. Процесуальні дії у справі.
3.1. Ухвалою суду від 26.03.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/1092/19, підготовче засідання призначено на 23.04.2019 о 12 год. 00 хв, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

3.2. У зв`язку з перебуванням 23.04.2019 головуючого судді у відпустці, підготовче засідання відкладено на 16.05.2019 о 12 год. 00 хв.

3.3. Ухвалами суду від 16.05.2019, на підставі клопотання позивача до участі у справі співвідповідачем залучено Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим, підготовче засідання відкладено на 12.06.2019 о 12 год. 00 хв.

3.4. Ухвалою суду від 12.06.2019, занесеною до протоколу, підготовче провадження по справі № 480/1092/19 закрито, розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 09.07.2019 об 11 год. 00 хв.

3.5. Ухвалою суду від 09.07.2019, занесеною до протоколу, в судовому засіданні оголошено перерву до 14 год. 30 хв. 16.07.2019, Харківський прикордонний загін зобов`язано надати довідку про середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 .

3.6. В судове засідання 16.07.2019 позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив.

Від представника ОСОБА_1 на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не скріплене електронним цифровим підписом. У зв`язку з цим, ухвалою суду згадане клопотання було повернуто заявнику.

3.7. Представник Харківського прикордонного загону та Східного РУ Держприкордонслужби в судовому засіданні 16.07.2019 проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити.

4. Обставини справи.
4.1. ОСОБА_1 з Державною прикордонною службою України 30.05.2014 був підписаний контракт про проходження військової служби строком на 5 років з 01.08.2014 по 31.07.2019 (а.с. 23-24).

4.2. Під час проходження служби позивачем, групою офіцерів регіонального управління відповідно до Наказу Східного РУ Держприкордонслужби № 331-аг від 02.06.2018, проведено службове розслідування з приводу перевірки дотримання посадовими особами Сумського прикордонного загону вимог керівних документів щодо організації роботи, спрямованої на протидію втягування персоналу у протиправну діяльність, з допущеними порушеннями підполковником ОСОБА_1 , а також встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення, виявлення осіб, чиї дії або бездіяльність стали передумовами виникненню негативних явищ.

4.3. За результатами службового розслідування, 19.07.2018 складений висновок, затверджений начальником Східного РУ Держприкордонслужби 23.07.2018, згідно з яким, окрім іншого, запропоновано притягнути підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність (а.с. 67-79).

4.4. Беручи до уваги зазначені пропозиції, Наказом № 429 АГ від 24.07.2018 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність (а.с. 80-83).

4.5. Наказом начальника 4 прикордонного загону Східного РУ Держприкордонслужби № 365-ОС від 06.11.2018 (а.с. 31) ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу загону і всіх видів забезпечення та призначено на посаду начальника 3 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Харків» (з місцем дислокації н.п. Цапівка) 4 прикордонного загону.

4.6. Відповідно до Наказу № 372-ОС від 12.11.2018 (а.с. 32), до виконання своїх обов`язків позивач приступив з 08.11.2018.

4.7. Під час проходження служби ОСОБА_1 на вказаній посаді, 19.01.2019 на нараді командування ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято рішення про направлення документів до Східного регіонального управління щодо звільнення позивача з лав Державної прикордонної служби (а.с. 25).

4.8. При цьому, 19.01.2019 відповідачем-1 о 17 год. 17 хв. була прийнята телеграма № 480 від Державної прикордонної служби України з клопотанням про зняття з підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність у зв`язку з виправленням останнім своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку (а.с. 26).

4.9. На підставі рішення, прийнятого на нараді 19.01.2019, першим заступником начальника загону начальником штабу Харківського прикордонного загону підполковником ОСОБА_3 , 28.01.2019 начальнику Харківського прикордонного загону поданий рапорт про направлення вищому командуванню клопотання щодо дострокового припинення (розірвання) контракту та звільнення позивача з військової служби в запас.

4.10. Так, 20.02.2019 було направлено подання до звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас (а.с. 7-8), на підставі якого, 21.02.2019 начальником Східного РУ Держприкордонслужби прийнятий Наказ № 96-ОС (а.с. 9) про припинення (розірвання) контракту та звільнення позивача з військової служби за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

4.11. Наказом начальника 4 прикордонного загону Східного РУ Держприкордонслужби № 105-ОС від 07.03.2019 (а.с. 10) ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

5. Норми права, які регулюють спірні правовідносини та їх застосування.
5.1. На виконання частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.2. Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

5.3. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

5.4. Пунктом «д» частини 5 статті 26 вказаного Закону передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, через службову невідповідність.

При цьому, частина 7 згаданої статті визначає, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

5.5 . Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період, врегульований Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України № 1115/2009 від 29.12.2009.

5.6. За змістом підпункту 3 пункту 280 зазначеного положення, звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється якщо накладене на військовослужбовця таке дисциплінарне стягнення, як попередження про неповну службову відповідність, не відіграло протягом року своєї ролі і начальником органу Держприкордонслужби прийнято рішення про звільнення такої особи з військової служби.

5.7. Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, види заохочень та дисциплінарних стягнень, а також права командирів щодо їх застосування, визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України № 551- XIV від 24.03.1999.

5.8. Відповідно до п. 68 вказаного Статуту, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

5.9. Згідно з п.п. 83, 84 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

У кожному випадку вчинення корупційного правопорушення або невиконання військовими посадовими особами вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

5.10. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. При цьому, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (пункт 86 Статуту).

5.11. На виконання п. 102 Дисциплінарного статуту, попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право. Якщо протягом шести місяців після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби. Подання відповідних документів здійснюється в установленому порядку.

5.12. Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що розірвання контракту з військовослужбовцем та звільнення його зі служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України, зокрема, у разі службової невідповідності.

5.13. За порушення військової дисципліни на військовослужбовця може бути накладене таке дисциплінарне стягнення, як попередження про неповну службову відповідність. При цьому, у разі якщо протягом шести місяців після накладення такого стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, у командира виникає право прийняти рішення або про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду, або про звільнення з військової служби.

5.14. Тобто, встановивши після накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову невідповідність факт не виправлення таким військовослужбовцем своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку, у уповноваженої особи виникає право перемістити військовослужбовця на нижчу посаду або звільнити його. Втім, здійснюючи своє дискреційне повноваження та обираючи одне із альтернативних рішень, уповноважена особа зобов`язана обґрунтувати своє рішення, зазначивши яким саме чином та з яких даних був встановлений факт не виправлення військовослужбовцем своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку та чому саме прийняте те чи інше рішення.

6. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору.
6.1. У цій справі, стверджуючи про правомірність оскаржуваних наказів, відповідачі посилаються на те, що ОСОБА_1 після накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку та стягнення не відіграло своєї ролі, про що свідчить відсутність заохочень.

6.2. Проте, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами, оскільки сам факт відсутності заохочень не може свідчити про не зразкове виконання військових обов`язків та не виправлення поведінки.

6.3. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 після накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність неналежно виконував свої обов`язки, зокрема, рапортів, або службових записок, або донесень та ін. про невиконання (неповне виконання) наказів, розпоряджень чи доручень командування, ні ІНФОРМАЦІЯ_1 , ні Східне РУ Держприкордонслужби суду не надало.

6.4. Натомість, зі змісту телеграми Державної прикордонної служби України № 480 від 19.01.2019 (а.с. 26) судом встановлено, що позивач виправив поведінку і стягнення відіграло свою роль, у зв`язку з чим, пропонувалось зняти дисциплінарне стягнення.

6.5. Крім того, суд констатує, що Східне РУ Держприкордонслужби ні у відзиві, ні під час судового розгляду справи не зазначило, чому саме було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 , а не про переведення його на нижчу посаду.

6.6. Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржувані накази є необґрунтованими та прийнятими без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, у зв`язку з чим, не відповідають критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправними, а позовні вимоги в частині їх скасування такими, що підлягають задоволенню.

6.7. В той же час, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів щодо прийняття оскаржуваних наказів, на переконання суду, не підлягають задоволенню, оскільки право прийняття рішень про звільнення, є їх виключною компетенцією. Тобто, за будь-яких умов, відповідачі мають право прийняти згадане рішення, втім, якщо воно порушує право особи, якої стосується, у цієї особи виникає право на його оскарження і, саме скасування такого рішення, є ефективним і належним способом захисту порушених прав.

6.8. Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

6.9. Беручи до уваги приписи вказаної норми, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

6.10. Так, зі змісту Наказу № 105-ОС від 07.03.2019 (а.с. 10), судом встановлено, що ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури "Харків" (з місцем дислокації н.п. Цапівка), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 08.03.2019.

6.11. Згідно з Довідкою Харківського прикордонного загону № 306 від 12.07.2019 (а.с. 116), середньоденний заробіток позивача складає 414, 07 грн., а середньомісячний 12 422, 10 грн.

6.12. Таким чином, з огляду на те, що час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 08.03.2019 по 16.07.2019 складає 4 місяці та 8 днів, з Харківського прикордонного загону підлягає стягненню грошове забезпечення в сумі:

(4 х 12 422, 10) + (8 х 414, 07) = 53 000, 96 грн.

6.13. Пунктами 2, 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць, підлягають негайному виконанню.

6.14. Тобто, на підставі приписів вказаних норм, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури "Харків" (з місцем дислокації н.п. Цапівка) та стягнення на його користь грошового забезпечення за один місяць в розмірі 12 422, 10 грн.

6.15. Згідно зі ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

6.16. Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

6.17. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

6.18. У цій справі, ОСОБА_1 вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на його користь підлягають стягненню витрати на оплату правничої допомоги в сумі 15 000, 00 грн. На підтвердження цих витрат, позивачем надані копія договору № 126 від 25.02.2019 (а.с. 11-12), укладений з адвокатом ОСОБА_4 , квитанція до прибуткового касового ордера від 01.04.2019 (а.с. 22), акт виконаних робіт від 01.04.2019 (а.с. 37) та рекомендації щодо застосування ставок адвокатського гонорару (а.с. 38).

6.19. Вирішуючи питання розподілу згаданих витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

6.20. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134).

6.21. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134).

6.22. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134).

6.23. З системного аналізу вказаних норм убачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

6.24. У цій справі, судом встановлено, що за змістом п. 4.1 договору про надання правової допомоги № 126 від 25.02.2019, укладеного з адвокатом Кузьміним С.О. (а.с. 11-12), сума гонорару визначається взаємною згодою і становить 15 000, 00 грн. При цьому, яка вартість кожної конкретної послуги, а також строків (термінів) їх надання, згаданий договір не містить. Також, вказаний договір не визначає і вартості однієї години роботи адвоката по кожній конкретній послузі.

6.25. За змістом акту виконаних робіт від 01.04.2019 (а.с. 37), адвокатом була надана усна консультація з вивченням документів, на яку витрачена 1 година і вартість цієї послуги складає 500, 00 грн.; складені адвокатські запити від 26.02.2019, на які витрачено по 2 години і вартість цих послуг складає по 500, 00 грн. кожна; складений повторний адвокатський запит від 20.03.2019, на який витрачена 1 година і вартість цієї послуги складає 500, 00 грн.; здійснений пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства в аналогічних питаннях, на що витрачено 3 години і вартітсь цієї послуги складає 2 000, 00 грн.; складений адміністративний позов, на що витрачено 2 години і вартість цієї послуги складає 4 000, 00 грн.; проведена зустріч з клієнтом, на що витрачено 2 години і вартість цієї послуги склала 1 500, 00 грн.; складений уточнений адміністративний позов, на що витрачено 3 години і вартість цієї послуги склала 2 500, 00 грн.; здійснена участь у судовому процесі з виїздом поза робоче місце адвоката і вартість цієї послуги склала 5 000, 00 грн.

Тобто, всього адвокатом витрачено на надання послуг 16 годин, крім участі в судовому процесі, на який не витрачено жодної години, хоча вартість цієї послуги вказана 5 000, 00 грн., а загальна сума цих послуг складає 17 000, 00 грн. або 12 000, 00 грн. без урахування послуги щодо участі в судовому процесі.

6.26. В той же час, в акті вказано, що витрати за годину роботи адвоката складають 960, 50 грн., а загальна сума цих витрат, яка підлягає сплаті 15 000, 00 грн.

6.27. Наведені обставини свідчать про невідповідність умов договору, акту виконаних робіт, вказаній у ньому вартості наданих послуг та сумі, яка підлягає сплаті за ці послуги.

6.28. Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано документів на підтвердження фактичного надання послуг, вказаних у акті виконаних робіт, зокрема: пояснень щодо того яка саме усна консультація надавалась, з яких питань та які саме документи вивчались; які саме адвокатські запити складалась та який був їх зміст; пошук якої саме судової практики здійснювався та аналізувався; коли саме проводилась зустріч з клієнтом і чим це було викликано; у якому саме судовому процесі і коли брав участь адвокат Кузьмін С.О., оскільки при розгляді справи № 480/1092/19 він участі не брав.

6.29. Також, суд не приймає до уваги квитанцію до прибуткового касового ордера від 01.04.2019 (а.с. 22) про прийняття від ОСОБА_1 коштів в сумі 15 000, 00 грн., оскільки ця квитанція не містить номера касового ордера, а також реквізитів договору на підставі якого ця сума коштів була прийнята.

6.30. Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем здійснення витрат на правову допомогу в сумі 15 000, 00 грн. за надання правничої допомоги по справі № 480/1092/19 та відсутність правових підстав для їх відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

6.31. Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Східного регіонального управління Державної прикордовнної служби України про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 96-ОС від 21.02.2019 в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби підполковника ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника 4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 105-ОС від 07.03.2019 в частині виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення підполковника ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.н. НОМЕР_1 ) на посаді начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури "Харків" (з місцем дислокації н.п. Цапівка) та включити його до списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Стягнути з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 228, код 14321742) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.н. НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2019 по 16.07.2019 в сумі 53 000, 96 (п`ятдесят три тисячі) грн. 96 коп. без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 12 422, 10 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 10 коп., підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення суду складено 26.07.2019.

Суддя С.В. Воловик