Справа № 706/17/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 706/17/18 Суддя (судді) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Мідянки А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 24 червня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівському районах управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земеь і і дотриманням вимогзаконодавства України про охорону земель Горохова Василя Віталійовича, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Горохова В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.01.2018 р. відповідачем головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Гороховим В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 342-ДК/0155По/08/011-17. У постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 125, 126, 211 ЗК України, а саме, самовільне використання земельної ділянки в адміністративних межах Шукайводської сільської ради Христинівського району за межами с. Вікторівки Христинівського району загальною площею 2,5 га. Констатується скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 53 КУпАП. У той же час позивача ОСОБА_1 визнано винним за ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Зазначено також, що порушенням заподіяно матеріальну шкоду на суму 4756 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, вина позивача в скоєні вищевказаного правопорушення не доведена.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

За змістом ст. 279 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення, про що вказано у самій постанові.

У той же час у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.07.2018 р. щодо позивача зазначено про вчинення останнім правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 53 ст. 1 КУпАП.

У протоколі не конкретизоване місце вчинення адміністративного правопорушення, неможливо ідентифікувати на місцевості земельну ділянку, протиправне використання якої інкримінують позивачу, не вказано суб`єкта права власності на земельну ділянку, її цільове призначення, не зазначено, які дії вчинені позивачем ОСОБА_1 , що свідчать про фактичне використання земельної ділянки.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. У той же час у постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено про самовільне використання земельної ділянки, що не є тотожним.

Санкція ст. 53-1 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від 10 до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від 20 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У той же час на позивача накладено адміністративне стягнення в розмірі 170 грн., що є порушенням вимог вказаної статті.

У постанові про накладення адміністративного стягнення як і в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизоване місце вчинення адміністративного правопорушення, неможливо ідентифікувати на місцевості земельну ділянку, протиправне використання якої інкримінують позивачу, не вказано суб`єкта права власності на земельну ділянку, її цільове призначення, не зазначено, які дії вчинені позивачем ОСОБА_1 , що свідчать про фактичне використання земельної ділянки.

У постанові як і в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається про площу земельної ділянки, яка самовільно використовується, що складає 2,5 га. У той же час у постанові слідчого СВ Христинівського відділення поліції від 04.12.2017 р. про призначення перевірки дотримання вимог земельного законодавства мова йде про земельну ділянку площею 1,7 га. Обґрунтування зміни площі земельної ділянки, яка самовільно використовується особою, відповідачами суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд апеляційної інстанції, вказує, на те, що у протоколі зазначено, що свідками правопорушення є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Наявні у справі копії пояснень вказаних осіб суд не бере до уваги, оскільки на час ознайомлення позивача з матеріалами справи про адміністративне правопорушення 02.01.2018 р. вони не містили жодного письмового пояснення свідків. Відповідачі не спростували вказане твердження. Крім того, вказані пояснення не можна розглядати як докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Вони містять ті ж недоліки, що і протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення.

Інші докази надані суду відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області, як то пояснення як свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , акти обстеження, перевірки дотримання вимог земельного законодавства, припис, фотознімки, не були покладені в основу оскаржуваного рішення, тому суд також не бере їх до уваги.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення підлягає скасуванню, як незаконна.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма