Справа № 340/1176/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1176/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міської ради міста Кропивницького стосовно не розгляду його клопотання від 22.03.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) на території м. Кропивницького за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером НОМЕР_1 .

- зобов`язати Міську раду міста Кропивницького розглянути його клопотання від 22 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) на території м. Кропивницького за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність ММіської ради міста Кропивницького стосовно не розгляду його клопотання від 22 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва на території м. Кропивницького за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Міську раду міста Кропивницького розглянути його клопотання від 22 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва на території м. Кропивницького за рахунок земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з метою безоплатного отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,10 га та земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовним розміром 0,12 га із земель комунальної власності, в тому числі за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 в м. Кропивницькому, звернувся 22.03.019 р. до Міської ради м.Кропивницького із відповідними клопотаннями від 22.03.2019 р. При поданні вказаних клопотань ним повністю дотримано вимог ч.6 ст.118 Земельного кодексу України щодо форми та змісту клопотання, оскільки ним у цих клопотаннях було зазначено цільове призначення земельних ділянок, їх розмір та додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельних ділянок. Однак, відповідачем в порушення вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, ч.5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у місячний термін не розглянуто його клопотання від 22 березня 2019 року, не надано на них жодної відповіді, що свідчить про протиправну бездіяльність міської ради, а тому просить суд зобов`язати міську раду міста Кропивницького розглянути його клопотання від 22 березня 2019 року.

Відповідач в письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.38-46), заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що за наслідками розгляду поданих позивачем заяв Управлінням земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища листами від 08.04.2019 року №М-4293 та М-4294 заявнику було роз`яснено зміст положень чинного земельного законодавства України та його було проінформовано про відсутність правових підстав для підготовки рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва й для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 . Отже, на думку відповідача, в діях Міської ради міста Кропивницького та її виконавчих органів відсутня будь-яка протиправна бездіяльність (зокрема щодо не розгляду заяв та не надання відповіді на останні). Таким чином, відповідач вважає, що твердження позивача в даній частині є необґрунтованими безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, вказував, що станом на день звернення позивача із заявою та на сьогоднішній день відсутні правові підстави для підготовки рішення міської ради міста Кропивницького щодо надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність та його розгляду на пленарному засіданні міської ради.

У відповідності до п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст.257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Міської ради м.Кропивницького із клопотаннями від 22.03.2019 про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,10 га та земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовним розміром 0,12 га із земель комунальної власності, в тому числі за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 в м. Кропивницькому (а.с.13-14, 18-19). До вказаних клопотань позивачем додані: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія паспорта та картки платника податків (а.с.15-17, 20-22).

Однак, станом на день звернення до суду, відповідачем не прийнято рішення.

Вважаючи таку бездіяльність Міської ради міста Кропивницького протиправною та такою, що грубо порушує законні права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. "в"-"г" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування", сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відтак, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбачених ст.118, 123 ЗК України.

Із аналізу положень Земельного кодексу України слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, отримавши 22.03.2019 року клопотання позивача про надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,10 га та земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовним розміром 0,12 га із земель комунальної власності, в тому числі за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 в м. Кропивницькому, відповідач згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу. Відсутність протягом зазначеного строку відповіді визнавалася б мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Представник відповідача посилається на те, що за наслідками розгляду поданих позивачем клопотань Управлінням земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища листами від 08.04.2019 року №М-4293 та М-4294 заявнику було роз`яснено зміст положень чинного земельного законодавства України та його було проінформовано про відсутність правових підстав для підготовки рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

Суд не приймає посилання представника відповідача, оскільки ст.122 Земельного кодексу України чітко передбачені органи, яким надано повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. Даний перелік суб`єктів є вичерпним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що фактично міською радою міста Кропивницького не здійснено належного розгляду клопотань позивача та не прийнято з цього питання жодних рішень. Тобто, відповідач допустив протиправну бездіяльність при розгляді клопотань позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва та будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Судом досліджено матеріали, які подавались позивачем разом з клопотаннями, а саме: копії паспорта, РНОКПП, графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Таким чином, позивач, при зверненні до відповідача із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва та будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, подав всі необхідні документи, передбачені нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, згідно з абзацом 3 частини 7 статті 118 ЗК України особа може замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу - за принципом "мовчазної згоди" - лише за умови, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Запроваджений цією нормою принцип "мовчазної згоди" передбачає виключно право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу або відмови. Такий висновок сформулював Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 року (справа №806/3095/17).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки Міська рада міста Кропивницького не вчиняла жодних дій щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, порушене право позивача має бути відновлено шляхом, визнання протиправною бездіяльність міської ради міста Кропивницького щодо не розгляду у законодавчо встановлений строк клопотань ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва та будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Щодо вимог позивача про зобов`язання Міську раду міста Кропивницького розглянути його клопотання від 22 березня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва та будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 22 Закону України "Про землеустрій" рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про землеустрій", землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил; діяльність у сфері землеустрою - наукова, технічна, виробнича та управлінська діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб, що здійснюється при землеустрої.

Суб`єктами землеустрою відповідно до статті 4 цього Закону є органи державної влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.

Так, за змістом частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, орган місцевого самоврядування на етапі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розглядаючи відповідне клопотання громадянина, повинен перевірити відповідність місця розташування обраної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, бажане місце розташування земельної ділянки зазначається у викопіюванні з кадастрової карти (плану) або в інших графічних матеріалах, які подаються до клопотання та повинні ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки. Ці графічні матеріали є частиною документації із землеустрою, відповідно до статей 29, 50 Закону України "Про землеустрій".

Порядок розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про передачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності (ч.7 ст.118 Земельного кодексу України) передбачає наявність у відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування права вибору одного з рішень - надати дозвіл або відмовити у його наданні. Відповідне рішення орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає за результатами такої перевірки та у разі відповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, проектів землеустрою, затверджених у встановленому законом порядку, надає громадянину дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а в протилежному випадку - відмовляє у наданні такого дозволу.

Відповідно до п.п.2, 4, 10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що з огляду на визнання протиправною бездіяльність Міської ради міста Кропивницького щодо не розгляду у законодавчо встановлений строк клопотань ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва та будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його клопотаннями має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача розглянути клопотання та прийняти рішення відповідно до вимог земельного законодавства.

При цьому, суд наголошує, що при розгляді заяви позивача, відповідач повинен вирішити заяву позивача, з урахуванням встановлених судом обставин, а також правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.

Дотримуючись порядку надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, установленого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідач, за умови встановлення факту відсутності підстав для відмови у наданні такого дозволу (якими є невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку), повинен за заявою позивача прийняти рішення про надання такого дозволу.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536,80 грн. (а.с.3) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Міської ради міста Кропивницького (25022, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міської ради міста Кропивницького щодо не розгляду у законодавчо встановлений строк клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва.

Зобов`язати Міську раду міста Кропивницького розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.03.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Визнати протиправною бездіяльність Міської ради міста Кропивницького щодо не розгляду у законодавчо встановлений строк клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Зобов`язати Міську раду міста Кропивницького розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.03.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міської ради міста Кропивницького ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина