Справа № 750/2502/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/2502/19 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 18 лютого 2019 року у виконавчому провадженні №57292562, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги управління. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що управлінням було виконано постанову Деснянського районного суду м.Чернігова №750/5113/17 від 26 червня 2017 року в повному обсязі ще до відкриття виконавчого провадження №57292562, а рішення суду у справі №750/5113/17 не зобов`язує управління включити в розмір суддівської винагороди стягувачу суму 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки Апеляційного суду Чернігівської області віл 01 серпня 2018 року №7-37/52, що свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що з 01 серпня 2018 року позивачем проводиться виплата довічного грошового утримання ОСОБА_1 без урахування 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення, тобто рішення суду у справі №750/5113/17 в повному обсязі не виконано, що є підставою для винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не подавала, в суді першої інстанції її позиція обґрунтовувалась тим, що відповідач у даній справі з дотриманням норм закону здійснив спонукання управління до дотримання норм чинного законодавства та безумовного виконання судового рішення, яке позивач помилково вважає виконаним.

В силу положень ст.311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 червня 2017 року (залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року) у справі №750/5113/17 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.62) позов задоволено, зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 05 травня 2017 року з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року №7-37/55.

Вказана постанова набрала законної сили 14 серпня 2017 року.

На виконання вказаної постанови суду, позивачем проведено перерахунок та виплату ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням №820307 від 28 серпня 2017 року (а.с.7) та протоколом від 05 вересня 2017 року (а.с.7).

25 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.49), до якої було додано виконавчий лист від 26 червня 2017 року у справі №750/5113/17 (а.с.48), виданий Деснянським районним судом м.Чернігова 27 серпня 2018 року щодо зобов`язання Чернігівського ОУПФ України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 05 травня 2017 року з врахуванням у заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року №7-37/55, за яким боржником є Чернігівське ОУПФ України, а боржником - ОСОБА_1 .

На підставі вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області Бабенком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25 вересня 2018 року ВП №57292562 (а.с.50), якою визначено необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Зазначена постанова направлена позивачу засобами поштового зв`язку та отримана останнім 28 вересня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.52).

Листом від 08 жовтня 2018 року №24176/14 (а.с.53) позивач повідомив ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області, що постанова Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 червня 2017 року у справі №750/5113/17 виконана у повному обсязі 28 вересня 2017 року та щомісяця до 01 серпня 2018 року стягувачу виплачувався розмір щомісячного грошового утримання судді, розрахований з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення. З 01 серпня 2018 року відбулось звернення за новим перерахунком, надана нова довідка про розмір суддівської винагороди, а отже вимога стягувача щодо врахування 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення згідно вказаного судового рішення з врахуванням довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року №7-37/55 не може враховуватись при перерахунку згідно заяви від 06 серпня 2018 року з врахуванням довідок Апеляційного суду Чернігівської області від 01 серпня 2018 року №7-12/47 та №7-37/52.

10 жовтня 2018 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області Бабенком В.М. складено акт (а.с.55), в якому зафіксовано, що боржником рішення суду в повному обсязі не виконано, а саме не проводиться виплата стягувачу щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення, як це визначено виконавчим документом.

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 подано до ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області заяву (а.с.56) про застосування до боржника - Чернігівського ОУПФ України штрафних санкцій за невиконання судового рішення.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області Бабенка В.М. від 18 лютого 2019 року ВП №57292562 (а.с.57) за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника - Чернігівське ОУПФ України штраф на користь держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100,00 грн.

Вважаючи вказану постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що Чернігівським ОУПФ України з 01 серпня 2018 року припинено виконання постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 червня 2017 року у справі №750/5113/17, щодо якої на підставі виконавчого листа №750/5113/17 відкрито виконавче провадження №57292562, і не доведено наявності поважних причин його невиконання, а отже, відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято постанову від 18 лютого 2019 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження».

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 наведеної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16 ч.3 статті 18 наведеного Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частинами 1, 2 ст.63 вказаного Закону передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі передбачена ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.1 якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, у випадку встановлення державним виконавцем факту невиконання боржником - юридичною особою рішення суду без поважних причин, він наділений повноваженнями щодо винесення постанови про накладення на такого боржника штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Колегія суддів звертає увагу, що наведені норми законодавства передбачають обов`язок державного виконавця винести постанову про накладення штрафу на боржника у такому випадку.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що до 01 серпня 2018 року позивачем виконувалась постанова Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 червня 2017 року у справі №750/5113/17 в частині врахування при виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням 1/12 частини допомоги на оздоровлення та після 01 серпня 2018 року нарахування та виплата ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється без її врахування.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду, яке набрало законної сили, не обмежено часовими рамками щодо періоду протягом якого його слід виконувати, обов`язковості судового рішення та необхідності його врахування учасниками справи в межах правовідносин щодо яких воно породжує права та обов`язки.

Подання стягувачем заяви про перерахунок його пенсії з врахуванням нових довідок, оформлених у період що не охоплювався рішенням суду, яке набрало законної сили, в жодному разі не може свідчити, що таке судове рішення не підлягає виконанню, оскільки ним визначено обов`язок Чернігівського ОУПФ України врахування при виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року №7-37/55.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд встановив наявність правових підстав для включення до заробітної плати стягувача для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення та таке врахування не постановлено в залежність від змін грошового утримання працюючих суддів, та вона не має кінцевого періоду дії.

В той же час, позивачем не заперечується, що ним з 01 серпня 2018 року здійснюється нарахування та виплата ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування 1/12 частини допомоги на оздоровлення, що свідчить про свідоме невиконання судового рішення без поважних причин, факт чого був встановлений головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернігівській області Бабенком В.М., наслідком чого були винесення постанови від 18 лютого 2019 року ВП №57292562 (а.с.57), якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника - Чернігівське ОУПФ України штраф на користь держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100,00 грн.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог в частині визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 18 лютого 2019 року ВП №57292562, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн., оскільки вона винесена державним виконавцем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, за наявності передбачених законодавством підстав та скасуванню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 24 липня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма