Справа № 240/6141/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/6141/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, за участю третьої особи на стороні відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , про визнання неправомірним рішення, зобов`язання провести призначення і виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, за участю третьої особи на стороні відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати неправомірним рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.02.2019 №8 про відмову йому у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити і виплатити йому пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із відповідною заявою щодо призначення і виплати йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника, проте відповідач рішенням від 12.02.2019 №8 відмовив йому у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Вказує, що дане рішення є неправомірним, а зазначені підстави для прийняття такого рішення не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Встановлено сторонам та третій особі строк для подання заяв по суті справи та додаткових доказів.

На адресу суду 15.05.2019 надійшов від відповідача відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що на дату смерті годувальника - 01.01.2019, останньому необхідно було мати 3 роки страхового стажу, а фактично страховий стаж годувальника становив 1 рік 1 місяць 12 днів, а позивачу на дату досягнення пенсійного віку необхідно було мати не менше 15 років страхового стажу. Фактично страховий стаж позивача становить 8 років 4 місяці 11 днів, а тому права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника він не має (а.с. 40-41).

Ухвалою від 20.05.2019 суд вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та призначення підготовчого засідання на 04.06.2019 (а.с. 46-48).

У судове засідання, призначене на 04.06.2019, прибув позивач, розгляд справи відкладено на 20.06.2019 у зв`язку з визнанням явки відповідача обов`язковою та отриманням додаткових документів (а.с. 77).

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Майстренко Н.М. у період з 20.06.2019 по 01.07.2019 у відпустці, наступне судове засідання призначено на 08.07.2019 (а.с. 90).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 08.07.2019 об 11:15 (а.с.102).

Від учасників справи надійшли клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 103-105).

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 08.07.2019, були задоволені зазначені клопотання та продовжено розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.106).

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком померлого військовослужбовця, учасника бойових дій, старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Захворювання і причина смерті ОСОБА_2 пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 23.01.2019 №156, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.01.2019 (а.с. 7, 10, 15, 65).

Відповідно до довідки Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськжитлосервіс" від 09.01.2019 №97, яка видана ОСОБА_1 , він дійсно проживає і зареєстрований у АДРЕСА_1 . Син позивача - ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і до дня смерті проживав і був зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 11).

Позивач 04.02.2019 звернувся до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 26,56), у відповідь на яку отримав лист відповідача від 06.02.2019 №812/02-1, яким його повідомлено про те, що для повного обрахунку стажу ОСОБА_2 необхідно надати підтверджуючі документи: трудову книжку, довідку з військомата про проходження військової служби; довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески (а.с. 9).

Листом від 12.02.2019 №933/03-1 Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що на дату смерті годувальника - 01.01.2019 - годувальнику необхідно мати 3 роки страхового стажу. Фактично страховий стаж годувальника становить 1 рік 1 місяць 12 днів та на момент досягнення пенсійного віку позивачу необхідно мати не менше 15 років страхового стажу, а страховий стаж позивача становить 8 років 4 місяці 11 днів. З огляду не це, права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 не має (а.с. 18, 28).

Рішенням від 12.02.2019 №8 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки у позивача відсутнє право на пенсію (а.с. 17, 27).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.04.2019 №О-1133 позивача повідомлено, що управлінням розглянуто його скаргу від 06.03.2019 на рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та встановлено, що на підставі даних системи персоніфікованого обліку страховий стаж померлого годувальника ОСОБА_2 становить 1 рік 1 місяць 12 днів. Необхідний страховий стаж 3 роки у померлого годувальника відсутній. Страховий стаж ОСОБА_1 , обчислений на підставі даних трудової книжки та військового квитка, становить 8 років 4 місяці 11 днів. Відповідно до ст. 26 зазначеного Закону відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком (а.с. 13-14).

На думку позивача, рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.02.2019 №8 щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не відповідає вимогам Закону та фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим він і звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувану відмову на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Основного Закону за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 Закону №1058-IV, за змістом якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника за особу, яка померла у віці 27 років, призначається за умови наявності у померлого на день смерті не менше 3 років страхового стажу.

Відповідно до ст. 38 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні та до яких, зокрема, відноситься батько померлого годувальника, який досяг пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058-ІV.

Як свідчать встановлені обставини справи, однією з підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника були висновки відповідача стосовно відсутності у позивача достатнього страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України №1058-ІV.

Однак, суд вважає такі доводи відповідача наслідком неправильного тлумачення Закону, оскільки за приписами статей 26, 38 Закону №1058-ІV підставою для віднесення члена сім`ї до категорії непрацездатної особи є факт досягнення такою особою пенсійного віку, а не наявність у неї страхового стажу. Таке поняття як "страховий стаж" є обов`язковою умовою стосовно годувальника, який помер, про що прямо зазначено законодавцем у ст. 36 названого Закону. Таким чином, законодавець чітко розрізняє ці поняття і встановлює відповідні умови для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, представником відповідача не заперечувався факт досягнення позивачем пенсійного віку.

Таким чином, оскільки станом на час звернення позивача за призначенням пенсії, а саме 04.02.2019 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) досяг 60 річного віку, тобто пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону №1058-ІV, у розумінні приписів ч. 3 ст. 36 Закону №1058-ІV останній вважається непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника ( ОСОБА_2 )

Іншою обов`язковою умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника за нормами згаданого України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є наявність страхового стажу померлого годувальника від одного до п`ятнадцяти років залежно від віку на момент смерті.

Згідно зі ст. 32 Закону №1058-IV кількість необхідного страхового стажу померлого годувальника має бути таким, яке було б йому необхідно для призначення пенсії по третій групі інвалідності. Якщо годувальник помер від 27 років до 28 років - 3 роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З записів у трудовій книжці ОСОБА_2 вбачається, що з 17.10.2011 до 04.04.2017 він проходив військову службу у Збройних Силах України (а.с. 16).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески (а.с. 72) встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 та у період з листопада 2013 року по січень 2014 року отримував грошове забезпечення, яке враховується при обчисленні пенсії, та на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Крім того, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески (а.с. 38) встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та у період з березня 2014 року по грудень 2015 року отримував грошове забезпечення, яке враховується при обчисленні пенсії, та на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок). Грошове забезпечення також було нараховане за період з січня 2016 року по березень 2017 року, проте даних про сплату єдиного внеску з нарахованих сум третьою особою суду не надано, причини відсутності таких нарахувань не пояснено.

Судом також встановлено, що відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 19.06.2019 №240/6141/19/19880/19 в архівних документах військової частини НОМЕР_3 (де проходив військову службу ОСОБА_2 та яка була розформована) відображено нарахування грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з січня 2011 року по грудень 2013 року з утриманням єдиного внеску (а.с. 96).

Усі наведені докази безспірно підтверджують наявність у ОСОБА_2 страхового стажу, який складає більше 3 років, що є достатньою правовою підставою для визнання за позивачем права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1). Згідно з цим Порядком заява про призначення пенсії по втраті годувальника подається особою, яка має на таку пенсію право, особисто (або через законного представника) у міське управління ПФУ за місцем проживання (реєстрації). У разі якщо особа, на яку призначається пенсія по втраті годувальника, є неповнолітньою або недієздатною, заява подається батьками або опікунами за місцем їх проживання (реєстрації).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач листом від 06.02.2019 повідомив позивача про те, що для повного обрахунку стажу ОСОБА_2 необхідно надати підтверджуючі документи: трудову книжку, довідку з військомата про проходження військової служби; довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Проте лише через шість днів, а саме 12.02.2019, відповідач прийняв рішення від 12.02.2019 №8 про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Наданий позивачу час на подання додаткових документів у період з 06.02.2019 по 12.02.2019 суд розцінює як такий, в межах якого позивач був позбавлений об`єктивної можливості подати відповідні документи, зокрема, довідку з військомата про проходження військової служби та довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, адже ОСОБА_1 не є розпорядником зазначеної інформації. Навіть під час судового розгляду справи для витребування цих доказів знадобився час, значно більший по відношенню до часу, наданого відповідачем позивачу.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника, діяв з порушенням матеріально-правових засад діяльності суб`єктів владних повноважень, закріплених у ч. 2 ст. 2 КАС України, з огляду на що воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а право батька на отримання державного соціального забезпечення - судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім встановлених законом випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Отже, позивачу слід призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника - померлого сина - з дати звернення, а саме з 04.02.2019.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.02.2019 № 8 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за його заявою від 04.02.2019 та зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 04.02.2019 з виплатою заборгованості, що утворилася.

Такий спосіб захисту, на переконання суду, свідчитиме про дотримання судом принципу справедливого суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та враховуючи докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Єрьоменка, 16, м. Новоград-Волинський, Житомирська область, 11708, ) від 12.02.2019 № 8 про відмову в призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 19.02.2005 Новоград-Волинським МРВ УМВС України в Житомирській області) пенсії у зв`язку з втратою годувальника за його заявою від 04.02.2019.

Зобов`язати Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 04.02.2019 з виплатою заборгованості, що утворилася.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 23 липня 2019 року.

Суддя Н.М. Майстренко