Справа № 200/2058/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року справа №200/2058/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі № 200/2058/19-а (головуючий І інстанції Кочанова П.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача в не нарахуванні та не сплаті на користь позивача індексації щомісячних страхових виплат за період з 15.07.2008 по дату ухвалення рішення суду, та компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 15.07.2008 по день її стягнення; зобов`язати відповідача нарахувати і сплатити на користь позивача індексацію щомісячних страхових виплат за період з 15.07.2008 по дату ухвалення рішення суду, та компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 15.07.2008 по день її стягнення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року позов задоволено частково, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.06.2010; зобов`язав Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових виплат з 01.06.2010, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов`язав Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат з 01.06.2010 по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що відповідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV у редакції на момент взяття на облік позивача, або статті 16 чинній редакції зазначеного Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105),, застрахована особа мала не тільки права, алей обов`язки перед Фондом,у тому числі повідомляти робочий орган виконавчої дирекції Фонду про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних послуг та порядку їх надання. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.102.2018 встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з 14.08.2006 по 31.05.2010. Суд першої інтенції дійшов до висновку, що звільнення позивача відбулось 31.05.2010, отже з 01.06.2010 змінилась черговість проведення індексації та мали індексувати страхові виплати. Проте, на думку апелянта суд не звернув увагу, що відповідача не було проінформовано про звільнення позивача. Також, апелянт зазначає, що для проведення індексації Фонду необхідна інформація щодо розміру отримуваної пенсії та місяців її підвищення, яка Фонду не надавалась, а Фонд не має обов`язку самостійно її збирати. Крім того, Фонд не мав можливості користуватись відомостями реєстру з 2010 року та до запровадження реєстру. Також, органи Фонду не мали та не мають можливості звертатися до територіальних органів Пенсійного фонду щодо щомісячного розміру отримуваної пенсії та місяців її підвищення, оскільки ці відомості є персональними даними. Апелянт зазначає, що відповідно до п.6 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок № 159), своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає. Також апелянт зазначає, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача більш ніж за 10 років, вказує на порушення позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Актом (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії) форми Н-5 від 08 січня 2008 року, що стався 29 листопада 2007 року о 15 годині 45 хвилинна ТОВ "Спеціалізоване управління "Металургмонтаж" та Актом №5 нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом форми Н-1, встановлений факт нещасного випадку з ОСОБА_1 пов`язаний з виробництвом (а.с.23-30).

Як вбачається з Довідки МСЕК (серія ДОН-04 №064980) від 15.07.2008 позивачу безстроково встановлено 25% ступені втрати професійної працездатності (а.с.31).

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду від 09 жовтня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ "МЕТАЛУРГОМОНТАЖ-10" з 14 серпня 2006 року по 31 травня 2010 року, обіймаючи посаду газорізальника 5 розряду, звільнений на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України (далі за текстом КЗпП України) за власним бажанням, що вбачається з наданої позивачем копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.38). Рішення суду набрало законної сили 09.11.2018.

19 травня 2015 року позивач звернувся з заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Артемівську (Бахмут) про виплату раніше призначеної страхової виплати за період, в якому не проведено платежі відділенням виконавчої дирекції Фонду та заявою про тимчасове продовження раніше призначеної страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням).

Постановою від 28 травня 2015 року про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати по страховій справі №0503/20318/20138/15 продовжено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 20318 , номер випадку 20318 , раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 608,14 грн. Виплати зазначено провадити з 01 травня 2015 року безстроково.

Постановою від 08 липня 2015 року про продовження раніше призначеної, але не виплаченої, щомісячної страхової виплати по страховій справі №0503/20318/20138/15 продовжено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 20318 , номер випадку 20318 , раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі: за березень 2014 року-44,53 грн., за квітень 2014 року-44,53 грн., за травень 2014 року-44,53 грн., за червень 2014 року-44,53 грн., за липень 2014 року-44,53 грн., за липень 2014 року-563,61 грн., за серпень 2014 року-44,53 грн., за серпень 2014 року-563,61 грн., за вересень 2014 року-44,53 грн., за вересень 2014 року-563,61 грн., за жовтень 2014 року-44,53 грн., за жовтень 2014 року-563,61 грн., за листопад 2014 року-44,53 грн., за листопад 2014 року-563,61 грн., за грудень 2014 року-44,53 грн., за грудень 2014 року-563,61 грн., за січень 2015 року-608,14 грн., за лютий 2015 року-608,14 грн., за березень 2015 року-608,14 грн., за квітень 2015 року-608,14 грн.

Постановою від 23 березня 2017 року про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2017 року по страховій справі №0503/20318/20138/18 призначено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 20318, номер випадку 20318 , перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 751,66 грн. Виплати провадити з 01 березня 2017 року безстроково. Вважати такою, що втратила чинність постанова №0503/20318/20318/15 від 28 травня 2015 року.

Постановою від 07 березня 2018 року про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2018 року по страховій справі №0503/20318/20138/21 призначено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 20318, номер випадку 20318 , перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 1150,01 грн. Виплати провадити з 01 березня 2018 року безстроково.

16.11.2018 позивач звернувся до Фонду соціального страхування України в Донецькій області з заявою щодо надання інформації про нарахування та виплату індексації щомісячних страхових виплат за весь час перебування на обліку.

Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Фонду соціального страхування України листом від 30.11.2018 №А-01-04/19-277 повідомило позивача, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Справа про призначені страхові виплати знаходиться на постійному обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду в Ленінському районі м.Донецька. З 01 травня 2015 року по теперішній час ОСОБА_1 знаходиться на обліку як внутрішньо переміщена особа у Бахмутському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. До 11 жовтня 2017 року, Фонд соціального страхування здійснював індексацію страхових виплат згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Також, у листі зазначено, що у відповідності з пунктом 4 Порядку №1078 у разі, коли особа працює та отримує інший грошовий дохід, в першу чергу індексується заробітна плата. До даних ПЗ "Реєстр потерпілих" занесена інформація про те, що він працює з 14.08.2006 року у ТОВ "СУ "Металургмонтаж", інформацію про звільнення або зміну місця працевлаштування до відділення останнім не надано, тому у відділення не було законних підстав для проведення індексації страхових виплат. Додатково зазначено, що враховуючи зміни, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", в подальшому індексація буде здійснюватися відповідно до частини 15 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" одночасно з проведенням перерахунку щомісячної страхової виплати відповідно до частини 2 статті 37 вищезазначеного закону. При цьому, з 01 березня 2018 року відділенням здійснено перерахунок щомісячних страхових виплат.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, не запроваджено.

Відповідно до Закону № 1105 всі страхові виплати, починаючи з 01.04.2001 р. виплачуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1105, в редакції на 01.06.2010, передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону № 1105, в чинній редакції, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Законом №1105 в редакції постанови позивача на облік у відповідача, передбачено право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

За статтею 40 Закону № 1105 в редакції чинні на 01.06.2010, страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Частиною 1, 5 статті 47 Закону № 1105 в чинній редакції визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Згідно з частинами 4, 7 статті 47 Закону № 1105-XIV в чинній редакції, виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці" .

Індексація щомісячних страхових виплат здійснюється згідно із Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-ХII (далі Закон № 1282) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року ( надалі - Порядок №1078).

Статтею 1 Закону № 1282 передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282 в редакції на 01.06.2010, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.4 Закону № 1282 (в редакції до 1 січня 2016 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

За приписами ст. 4 Закону № 1282 (в редакції після 1 січня 2016 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 5 Закону № 1282 передбачено, що індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, згідно зі ст. 8 Закону № 1282, перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148 внесені зміни в абз. 5 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до статті 2 Закону № 1282 в чинній редакції з урахуванням внесених Законом № 2148 змін, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Тобто з набранням чинності Закону України №2148 законодавцем змінено правове регулювання індексації грошових доходів та виключено із об`єктів індексації щомісячні страхові виплати потерпілим на виробництві.

Проте, цим же законом внесено зміни до Закону № 1105, а саме, ч.15 ст.42 вказаного закону преддбачено, що індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону.

При цьому, відповідно до п. 1.16 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженою Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року N 11 (далі - Порядок № 11), який діє з 01.10.2018, також передбачено, що індексація щомісячних страхових виплат проводиться відповідно до статті 37 Закону № 1105.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1105 в чинній редакції, перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно пункту 1-1 Порядку № 1078 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому п.10 зазначеного Порядку в редакції на 01.06.2010, у разі коли потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання одночасно із щомісячною грошовою сумою, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, виплачується пенсія, в першу чергу індексується щомісячна грошова сума.

Працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в першу чергу індексується сума оплати праці. Підприємства, установи та організації зобов`язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань інформацію про розмір оплати праці працюючого потерпілого, проіндексовану її суму та суму індексації. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі поданої інформації здійснюють перерахунок сум індексації щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Якщо особа, зазначена в цьому абзаці, отримує пенсію, вона індексується в останню чергу. Загальний дохід цієї особи, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

При цьому п.10 зазначеного Порядку в чинній редакції, фізичній особі, яка одночасно працює та отримує суми відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, насамперед індексується заробітна плата.

На вимогу такої особи за місцем роботи видається довідка про розмір заробітної плати та суму індексації, на підставі якої проводиться індексація суми відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За положенням п. 5 Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Відповідно до запису у трудовій книжці позивача він працював з 14.08.2006 по 31.05.2010.

Отже, враховуючи те, що позивач має зареєстрований страховий випадок, з 2008 року отримує щомісячну соціальну виплату, з 01.06.2010 не працює, та отримує пенсію, і такі обставини не заперечуються відповідачем, то в такому випадку позивач має право на індексацію страхових виплат.

Доводи апелянта про неналежне виконання позивачем своїх обов`язків в частині надання Фонду документально підтвердженої інформації про звільнення або зміну місця працевлаштування, суд не приймає, оскільки за вищевказаними нормами, підприємства, установи та організації зобов`язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань інформацію про розмір оплати праці працюючого потерпілого, проіндексовану її суму та суму індексації.

В свою чергу, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі поданої інформації здійснюють перерахунок сум індексації щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку.

Отже, відповідач після звільнення позивача 31.05.2010 не міг отримувати жодних даних з підприємства.

Разом з цим, позивач 19 травня 2015 року звернувся до відповідача з заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа, отже останній повинен був при взятті позивача на облік перевірити інформацію зазначену в страховій справі, запропонувати позивачу надати трудову книжку тощо.

Суд зазначає, що з урахуванням положень Законів № 1105 та 1208, обов`язок здійснення індексації страхової виплати покладений на відповідача і не перебуває під умовою здійснення застрахованою особою певних активних дій. Необізнаність відповідача про звільнення позивача не звільняє його від обов`язку проведення індексації.

Стосовно посилання апелянта на неможливості отримання відомостей про доходи позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24.01.2017 р. № 5, Фонд соціального страхування, в тому числі: забезпечує ведення реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань, а також осіб, які у разі смерті потерпілого мають право на одержання страхових виплат (п.3.1.3); здійснює обмін Інформацією з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державної фінансової політики, реалізації державної податкової політики та з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Пенсійним Фондом України іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування та громадськими формуваннями для виконання Фондом покладених на нього функцій і завдань, визначених законодавством України (п.3.1.4.).

При цьому, за п.1.5 Положення, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до п.1.5, 1.7 Типового положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 24.01.2017 № 6 (далі - Типове положення), завданням Управління є реалізація повноважень виконавчої дирекції Фонду на території відповідної територіально-адміністративної одиниці.

Управління під час виконання покладених на них завдань взаємодіють з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Крім того, сумісною постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 р. N 5-4/4, передбачено, що у разі необхідності органи Пенсійного фонду повинні безкоштовно надавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків додаткову інформацію щодо призначення та розміру пенсій, щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, допомоги на поховання і витрат на виплату та доставку пенсій (п.11).

Отже, відповідач керуючись вимогами законодавства та поданими документами, має можливість отримувати відповідну інформацію.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач фактично переклав всю відповідальність за не нарахування та невиплату індексації страхових виплат на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті, тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Стосовно посилання апелянта на порушення строку звернення, суд зазначає.

За вимогами ч. 4 ст. 47 Закону № 1105, виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Як встановлено судами, індексація страхових виплат не була проведена саме відповідачем, позивач у свою чергу, дізнався про вказані обставини лише з листа відповідача від 30.11.2018.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.06.2010 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію щомісячних страхових виплат з 01.06.2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати і сплатити на користь позивача компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат, суд зазначає наступне.

При нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід керуватися Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року.

Стаття 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі - Закон № 2050), визначає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п. 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшла колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 7 листопада 2012 року № 6-131цс12.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

У такому випадку правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку, формулювання щодо обчислення компенсації, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17)

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат з 01.06.2010 по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат.

Суд не приймає посилання апелянта на п.6 Порядку № 159, яким передбачено, що своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає, оскільки, як було встановлено судом, індексація страхових виплат не була проведена саме з вини відповідача в наслідок неналежного виконання своїх повноважень.

З урахуванням викладеного суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку що відповідач при не проведенні індексації страхових виплат, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому правомірно задоволено позов.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі № 200/2058/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі № 200/2058/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 23 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова