Справа № 440/2137/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2137/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 11.12.2018 №219 щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням періодів роботи: з 01.01.1992 по 16.06.1995, з 11.09.1995 по 23.02.2005, з 06.06.2005 по 30.11.2005, з 18.07.2006 по 05.08.2006.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує протиправністю рішення від 11.12.2018 №219, яким управління відмовило йому в підтвердженні роботи, передбаченої підпунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю даних про види зварювальних робіт, відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах, перебування у відпустках без збереження заробітної плати, роботи з неповним робочим днем, тижнем, у 1992-1994 відсутні дані про атестацію робочого місця. Вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є його трудова книжка. Також оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, з огляду пріоритетності законів над підзаконними актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію. Зазначає, що на період роботи ОСОБА_1 діяли Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 23.08.1956 №1173, та постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. Зауважує, що своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.07.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому ГУПФУ в Полтавській області заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на правомірність прийнятого Комісією рішення від 11.12.2018 №219. Вказує, що пільговими Списками №2, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 передбачено, зокрема, посади електрогазозварників, зайнятих на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступників встановленої форми. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при ГУПФУ. В ході розгляду заяви від 30.10.2018 та документів ОСОБА_1 Комісією вирішено відмовити в підтвердженні роботи, передбаченої підпунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11.09.1995 по 23.02.2005, з 06.06.2005 по 31.11.2005, з 18.07.2006 по 05.08.2006 у зв`язку з відсутністю даних про види зварювальних робіт; відсутністю відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; перебуванням у відпустках без збереження заробітної плати; робота з неповним робочим днем, тижнем; у 1992-1994 відсутні дані про атестацію робочого місця. З приводу вимог про зарахування періодів роботи та призначення пенсії на пільгових умовах на посаді електрогазозварника відповідно до пункту "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" управління зазначає, що згідно Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 Комісія з питань підтвердження стажу роботи при ГУПФУ в Полтавській області не здійснює функції зарахування пільгового стажу та призначення пенсій. До повноважень Комісії належить виключно підтвердження стажу. Рішення про призначення та перерахунок пенсії на даний час приймаються територіальними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів /а.с. 90-93/.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) 30.10.2018 звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи (а.с. 62).

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 11.12.2018 №219 ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні роботи, передбаченої підпунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11.09.1995 по 23.02.2005, з 06.06.2005 по 30.11.2005, з 18.07.2006 по 05.08.2006; підстави відмови - відсутність даних про види зварювальних робіт; відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; перебування у відпустках без збереження заробітної плати; робота з неповним робочим днем, тижнем; у 1992 - 1994 роках відсутні дані про атестацію робочого місця.

Вважаючи зазначене рішення відповідача неправомірним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (стаття 12 згаданого Закону).

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічно згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 цього Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105 (далі - Порядок №18-1).

Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Виходячи з аналізу вказаних вище норм, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 та від 16.05.2019 у справі №428/4617/16-а.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота яких дає право на пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 "Про затвердження списків, виробництв, цехів, професій та посад, робота яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах", Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" професії газозварника та електрозварника відносяться до Списку №2 та дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як слідує з наявної у матеріалах справи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 08.08.1980 /а.с. 16-25/, останній працював на роботах зі шкідливими умовами праці:

- з 28.02.1984 по 25.05.1987 газоелектрозварником 3 розряду на СПМК-63 треста "Кокчетавводстрой";

- 01.09.1987 по 01.08.1988 електрогазозварником на комбінаті "Миколївпромбуд";

- з 19.08.1988 по 16.06.1995 електрозварювальником ручної зварки на Миколаєвському СУ 257 /у подальшому, реорганізоване в АТ закритого типу "Спецмонтаж - 257"/;

- з 13.09.1995 по 11.03.1996 електрогазозварником 5 розряду на ДП "Лохвицький цукровий завод" /у подальшому, реорганізоване у ВАТ "Лохвицький цукровий завод"/;

- з 12.03.1996 по 23.02.2005 електрозварником та електрогазозварником 5 розряду бурякопереробної дільниці на ВАТ "Лохвицький цукровий завод";

- з 05.06.2005 по 30.11.2005 електрогазозварником 5 розряду бурякопереробної та слюсарно-монтажної дільниць на ВАТ "Лохвицький цукровий завод";

- з 18.07.2006 по 05.08.2006 електрогазозварником 5 розряду бурякопереробної дільниці на ВАТ "Лохвицький цукровий завод";

- з 07.08.2006 по 04.12.2006 електрогазозварником 5 розряду бурякопереробної дільниці на ТзОВ "Райз-цукор";

- з 01.09.2007 по 24.01.2011 включно електрозварником 5 розряду на Лохвицьку нафтобазу ЗАТ "Компанія Ростислав";

- з 31.01.2011 по 25.06.2014 включно електрозварювальника ручного зварювання на ТОВ "Амарант".

Згідно архівної довідки від 10.06 №3211/04-06 Трудового архіву Лохвицького району у розрахункових відомостях Лохвицького ордена Леніна цукрокомбінатум. Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області значиться гр. ОСОБА_1 і його заробіток за періоди роботи з вересня 1995 року по лютий 2005 року, з червня по листопад 2005 року та за липень 2006 року /а.с. 45/.

За змістом довідки ліквідатора ТОВ "Луксор-УТР" від 26.02.2019 №26/02/19-1 ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ "Амарант" електрозварником ручного зварювання з 31.01.2011 по 26.06.2014 та отримував заробітну плату /а.с. 46/.

Відтак, судом критично оцінюються посилання управління у спірному рішенні на відсутність відомостей про оплату праці позивача на роботах, що дають право на пільгову пенсію, у спірних періодах.

Слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442) та розробленими на його виконання Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок №442 та Методичні рекомендації передбачають: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку №442 визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Водночас, на переконання суду, своєчасність проведення атестації робочих місць за шкідливими умовами праці жодним чином не залежить від працівника, а відтак не може обмежувати його право на отримання пенсії.

В спірному випадку матеріали справи містять документи, що підтверджують атестацію робочих місць зі шкідливими умовами праці, в тому числі й електрогазозварювальника, на ЗАТ "Компанія Ростислав" у 2008 році та ВАТ "Лохвицький цукровий завод" у 1999 році /53-59, 70-82/.

Поряд з цим, суд вважає за доцільне відмітити те, що відмовляючи спірним рішенням позивачу у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за періоди 1995-2006 роки управління не вказує про відсутність атестації робочого місця саме у вказаних періодах, а лише посилається на відсутність даних про атестацію робочого місця у 1992-1994 роках.

З приводу тверджень відповідача щодо перебування позивача у спірних періодах у відпустках без збереження заробітної плати слід зазначити, що трудова книжка останнього, як основний документ, не містить будь яких записів з приводу надання йому у періодах з 11.09.1995 по 23.02.2005, з 06.06.2005 по 30.11.2005, та з 18.07.2006 по 05.08.2006 відпусток без збереження заробітної плати.

У рішенні про відмову у підтвердженні стражу від 11.12.2018 №219 управління посилається на зміст архівної довідки трудового архіву Лохвицького району Полтавської області від 10.06.2019 №235/04-06 /а.с. 64-69/, згідно з яким ОСОБА_1 в період виконання робіт зі шкідливими умовами, що дають право на пільгову пенсію, в тому числі й у спірному, надавалися відпустки без збереження заробітної плати.

З цього приводу, суд зазначає, що згідно з роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України (лист від 08.02.2016 №713/039/161-16 "Щодо оформлення пенсій та обчислення пільгового стажу роботи") під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (пункт 2 Порядку №383).

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

За змістом рішення від 11.12.2018 №219 судом не вбачається врахування управлінням вказаних вище обставин, як не вбачається врахуванням ним також й того, що позивачу згідно довідки трудового архіву Лохвицького району Полтавської області від 10.06.2019 №235/04-06 у спірних періодах надавалися не лише відпустки без збереження заробітної плати, а й відпустки з частковим збереженням заробітної плати.

Враховуючи викладене, на переконання суду, у відповідача не було підстав для прийняття рішення від 11.12.2018 №219 про відмову позивачу в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11.09.1995 по 23.02.2005, з 06.06.2005 по 30.11.2005, з 18.07.2006 по 05.08.2006.

Зважаючи на обставини, встановлені судом під час розгляду даної справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення відповідача від 11.12.2018 №219 та зобов`язання останнього повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи від 10.10.2018.

Водночас, оскільки згідно з приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України дійшовши висновку про порушення індивідуальним актом чи окремими його частинами прав, свобод або законних інтересів позивача, суд захищає їх шляхом визнання протиправним та скасування такого акту чи окремих його положень, суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог про скасування рішення від 11.12.2018 №219 та визнати вказане рішення протиправним і скасувати його.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на те, що окремих дій, окрім прийняття спірного рішення, про протиправність та необхідність скасування якого суд дійшов висновку під час розгляду справи, відповідачем не вчинялося.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 11 грудня 2018 року №219 щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 жовтня 2018 року про підтвердження стажу роботи.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1536,80 грн (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава