Справа № 240/7618/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/7618/19

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернова Г.В.,

секретар судового засідання Климчук К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Мягченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (вул. Центральна, 31, Потіївка, Радомишльський район, Житомирська область, 12225) третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, Житомир, 10002) про визнання протиправним дії, зобов`язання прийняти рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, та просить:

- визнати протиправним рішення сорок першої сесії сьомого скликання №1032 від 03.08.2018 Потіївської сільської ради Радомишльського району у Житомирській області, що полягають у не наданні ОСОБА_1 погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с.Потіївка на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області згідно його клопотання;

- зобов`язати сесію Потіївської сільської ради Радомишльського району у Житомирській області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с.Потіївка на території Потіївської сільської ради Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом Головного управління Держземаганства у Житомирській області від 19.10.2016 №6-3900/14-16-СГ йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташованої та території Радомишльського району Житомирської області за межами населених пунктів Потіївської сільської ради. На підставі вищезазначеного наказу, позивачем було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства. В подальшому, позивач звернувся до Потіївської сільської ради Радомишльського району у Житомирській області із заявою про надання погодження щодо затвердження проекту землеустрою зазначеної земельної ділянки, однак, відповідач рішенням сорок першої сесії сьомого скликання Потіївської сільської ради Радомишльського району у Житомирській області від 03.08.2018 № 1032 відмовив йому у зв`язку з тим, що: заявник не звертався до сільської ради про надання погодження на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; земельна ділянка знаходиться у віданні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Вважає відмову протиправною та такою, що суперечить нормам чинного Земельного кодексу України.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи на 13.06.2019 та надано Потіївській сільській раді Радомишльського району у Житомирській області 15-денний строк, з дня отримання ухвали, для подання до суду відзиву на позов.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 27.05.2019, проте відзив до суду не подав.

03.06.2019 до суду надійшло пояснення на позовну заяву від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому вказано, що Кабінетом Міністрів України 31 січня 2018 року було прийнято розпорядження № 60-р, яким вирішено питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад. Даним розпорядженням було доручено Держгеокадастру розпочати з 01 лютого 2018 року передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад, крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані у комунальну власність. На виконання розпорядження, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відповідно до наказу від 04.04.2018 №6-1139/14-18-СГ та акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 04.04.2018 передало Потіївській сільській раді Радомишльського району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1339,2965 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Потіївської об`єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області, до складу яких увійшла й бажана позивачем земельна ділянка. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вказує, що на сьогоднішній день воно не є розпорядником спірної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, зазначених у ньому, просили його задовільнити. Представник третьої особи при вирішенні справи поклався на розсуду суду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 19.10.2016 №6-3900/14-16-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташованої та території Радомишльського району Житомирської області за межами населених пунктів Потіївської сільської ради. Крім того, наказом встановлено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог законодавства.

На підставі вищезазначеного наказу, позивачем було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку із чим він звернувся із заявою до Потіївської сільської ради про його погодження.

Згідно витягу із рішення Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 41-ї сесії VII скликання від 03.08.2018 №1032 ОСОБА_1 відмовлено у наданні погодження про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства з наступних підстав:

- заявник не звертався до сільської ради про надання погодження на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки;

- земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с.Потіївка і знаходиться у віданні Держгеокадастру у Житомирській області.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями ч.3 ст.22 Земельного кодексу України (ЗК України) встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 2 статті 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. "б" ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

Натомість, відповідно до п. "є-1" ч.1 ст.15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Статтею 122 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Згідно з частиною першою та частиною четвертою вищезазначеної статті, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, тоді як центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Оскільки на момент звернення позивача із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Радомишльського району за межами населених пунктів Потіївської сільської ради, у власність для ведення особистого селянського господарства, бажана ним земельна ділянка знаходилась в державній власності, то повноваження щодо розпорядження нею належало Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області.

Водночас, розпорядженням від 31 січня 2018 року № 60-р Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру було зобов`язано забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

На виконання зазначеного розпорядження, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області видало наказ від 04.04.2018 №6-1139/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність", яким Потіївській сільській раді Радомишльського району Житомирської області було передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1339,2965 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Потіївської об`єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області.

Передача вищезазначених земельних ділянок була здійснена на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 04.04.2018.

З наданих до суду письмових пояснень третьої особи судом встановлено, що до складу земельних ділянок, які були передані в комунальну власність Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області увійшла також і земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої було надано позивачу.

Частиною 8 статті 118 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Також, ч.6 ст.186 ЗК України передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.4 ст.186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч. 5, 6 ст.186-1 ЗК України).

Згідно з ч.8 ст.186-1 ЗК України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

З аналізу ст.186-1 ЗК України вбачається, що розроблений ОСОБА_1 проект землеустрою підлягав погодженню територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким є Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Натомість, Потіївська сільська рада Радомишльського району Житомирської області відмовляючи позивачу у наданні погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства посилалась на те, що заявник не звертався до сільської ради про надання погодження на розробку проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки.

Однак під час розгляду справи, судом було безспірно встановлено, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства було отримано позивачем у встановленому законом порядку і на час звернення позивача до Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області із заявою про надання погодження щодо затвердження проекту землеустрою земельної ділянки зазначений дозвіл був чинним.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_1 у наданні погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, Потіївська сільська рада Радомишльського району Житомирської області діяла всупереч норм чинного законодавства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття рішення про відмову позивачу у наданні погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" правові висновки Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, а також керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення 41 сесії VII скликання Потіївської сільської ради Радомишльського району у Житомирській області №1032 від 03.08.2018 в частині відмови позивачу в наданні погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Потіївка на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання Потіївську сільську раду Радомишльського району Житомирської області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с.Потіївка на території Потіївської сільської ради Житомирської області, суд зазначає наступне.

Питання затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності у приватну власність належить до виключних повноважень Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Зобов`язання судом вчинити певні дії за відсутності відповідного волевиявлення органу є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту.

Суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема, про затвердження проекту землеустрою з подальшою передачею земельних ділянок у власність, постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

Позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.09.2018 у справі №712/10864/16-а (провадження №11-518апп18), які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, статті 13 Закону України №1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем.

Враховуючи наявність порушеного права та необхідність його судового захисту, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Потіївську сільську раду Радомишльського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000га, розташованої за межами населеного пункту с.Потіївка на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та за результатом розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України та з урахуванням висновків суду і встановлених обставин.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем у порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області в погодженні проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га розташованої за межами населеного пункту с.Потіївка на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 258-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (вул. Центральна, 31, Потіївка, Радомишльський район, Житомирська область, 12225, ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, Житомир, 10002, ) про визнання протиправним дії, зобов`язання прийняти рішення про надання погодження щодо затвердження проекту землеустрою - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Потіївської сільської ради Радомишльського району у Житомирській області 41 сесії VII скликання від 03.08.2018року № 1032 в частині відмови ОСОБА_1 в наданні погодження щодо зетвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с.Потіївка на території Потіівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Зобов`язати Потіївську сільську раду Радомишльського району, Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 про надання погодження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000га, розташованої за межами населеного пункту с.Потіївка на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та за результатом розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України та з урахуванням висновків суду і встановлених обставин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова

Повне судове рішення складене 22 липня 2019 року