Справа № 200/3404/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року справа №200/3404/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року (повний текст складено протягом десяти днів в м. Слов`янськ) у справі № 200/3404/19-а (суддя І інстанції - Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказу від 29.12.2018 року № 295/165-18к "Про внесення змін до наказу директора департаменту від 28.11.2018 року № 234/165-18к "Про звільнення ОСОБА_1 ", -

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування наказу від 29.12.2018 року № 295/165-18к "Про внесення змін до наказу директора департаменту від 28.11.2018 року № 234/165-18к "Про звільнення ОСОБА_1 ".

В обґрунтування позивних вимог зазначено, що Наказом № 234/165-18 к від 28.11.2018 позивача звільнено з посади спеціаліста відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції Департаменту освіти та науки Донецької обласної адміністрації за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу". 29.12.2018 Департаментом прийнято наказ № 295/165-18 к "Про внесення змін до наказу департаменту від 28.11.2018 № 234/165-18к "Про звільнення ОСОБА_1 ", зокрема змінено дату звільнення позивача з 28.11.2018 на 04.12.2018, з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що відповідач у своєму наказі посилається на ч. 4 ст. 40 КЗпП України, ст.ст. 6, 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації та лист відділу охорони Слов`янської міської ради". Однак жодна з перелічених норм не наділяє позивача вносити зміни в наказ про звільнення в частині дати звільнення. Також відповідні норми відсутні в Законі України "Про державну службу".

Крім цього позивач наголошує, що спірний наказ не відповідає Правилам організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях та підписаний особою, яка не призначена на посаду, а є лише виконуючим обов`язки.

На підставі зазначеного позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 200/3404/19-а у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що постановлене незаконно з невідповідністю висновків обставинам справи з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Київським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області, РНКОПП НОМЕР_2 . Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичною адресою позивача є: АДРЕСА_2 .

Згідно запису від 19.10.2015 року трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач наказом № 798-к від 12.10.2015 призначена за результатами конкурсу на посаду головного спеціаліста відділу професійно-технічної освіти Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації. Копія наказу № 798-к від 12.10.2015 наявна в матеріалах справи (арк. справи 21). Того ж дня позивача приведено до Присяги державного службовця, про що також наявний запис в трудовій книжці. З 15.06.2016 позивач обіймає посаду головного спеціаліста відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації.

Наказом департаменту освіти та науки № 234/165-18 к від 28.11.2018 на підставі статті 65 Закону України "Про державну службу", за вчинення державного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" у вигляді порушення присяги державного службовця звільнено ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції.

29.12.2018 Департаментом прийнято наказ № 295/165-18 к "Про внесення змін до наказу департаменту від 28.11.2018 № 234/165-18к "Про звільнення ОСОБА_1 ", зокрема змінено дату звільнення позивача з 28.11.2018 на 04.12.2018, з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 року № 586-XIV, відповідно до Конституції України цей Закон визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Відповідно ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Проекти розпоряджень нормативно-правового характеру погоджуються з керівниками відповідних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій. Проекти нормативно-правових актів місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є проектами регуляторних актів, підлягають погодженню з територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань державної регуляторної політики в порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Проекти нормативно-правових актів місцевих державних адміністрацій виносяться на громадське обговорення шляхом оприлюднення в порядку, передбаченому Законом України"Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. Акти місцевих державних адміністрацій індивідуальної дії, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію. Ці акти доводяться до їх виконавців, а також обов`язково оприлюднюються, крім внутрішньоорганізаційних актів. Нормативно-правові акти місцевих державних адміністрацій підлягають державній реєстрації у відповідних органах юстиції в установленому порядку і набирають чинності після реєстрації з моменту їх оприлюднення, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію. Визначені в цій статті акти місцевих державних адміністрацій підлягають обов`язковому оприлюдненню в порядку, установленому Законом України "Про доступ до публічної інформації". Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, оприлюднюються у порядку, встановленому статтею 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Пунктом 9 Положення про департамент освіти і науки Донецької обласної держаної адміністрації, затвердженого Розпорядженням голови облдержадміністрації 18 березня 2013 року № 121 (в редакції розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 18.04.2018 року №496/5) передбачено, що директор департаменту здійснює керівництво департаментом, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці у департаменті; здійснює добір кадрів; призначає на посаду та звільняє з посади у порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців департаменту, присвоює їм ранги державних службовців, заохочує та притягає їх до дисциплінарної відповідальності; здійснює інші повноваження, визначені законодавством.

Щодо права вносити зміни до внутрішніх наказів, слід зазначити наступне.

Відповідно п. 1 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55, ця Інструкція встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі Секретаріатом Кабінету Міністрів України, центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, що належать до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (далі - установи).

Згідно п. 92 Типової інструкції №55, після набрання чинності наказом (розпорядженням) внесення змін до нього, визнання його таким, що втратив чинність, чи його скасування здійснюється лише шляхом видання нового наказу (розпорядження).

Таким чином суд вважає, що в контексті даних правовідносин відповідач в особі керівника має право вносити зміни у внутрішні накази шляхом прийняття іншого наказу.

Згідно змісту постанови Верховного суду від 28.11.2018 року у справі № 815/1813/15, правом змінити дату, з якої особа рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ підлягає звільненню зі служби у такій правовій ситуації, наділений безпосередній керівник (начальник) такої особи, шляхом внесення змін до наказу про звільнення із зазначенням нової дати звільнення, встановивши її наступним робочим днем після закінчення терміну непрацездатності працівника.

Суд погоджується, що правові відносини, відображені в постанові Верховного суду від 28.11.2018 року у справі № 815/1813/15 виникли в площині спору з приводу проходження публічної служби, проте зазначене не змінює наявність права у безпосереднього керівника змінювати дату звільнення підпорядкованої особи.

Щодо посилання позивача на вимоги Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, судом зазначено, що вимоги цих Правил закріплюють загальні вимоги до структури документів і порядку їх зберігання, але не встановлюють вимоги щодо документування. Також суд вважає, що посада В.о. директора департаменту, від якої підписано спірний наказ, не обмежує таку посадову особу у вчиненні даних дій.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно, керуючись вищезазначеними висновками, суд першої інстанції дійшов висновку за належне відмовіти в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 200/3404/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 200/3404/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 24 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко