Справа № 160/8761/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2019 року Справа № 160/8761/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій, -
22 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення - 22.05.2018 р.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що до листопада 1996 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в АДРЕСА_1 , отримував строкову пенсію по інвалідності І групи, потім строкову пенсію по інвалідності III групи, призначену на 1 рік, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.
22.05.2018 р. через представника ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 831/02-07/24 від 31.05.2018 р. повідомлено, що закінчився строк дії закордонного паспорту.
Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , оскільки позивач є громадянином України, на час звернення за призначенням пенсії вік ОСОБА_1 склав 70 років, страховий стаж відповідно до записів трудової книжки складає 30 років 5 місяців 15 днів та відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набув право на признання пенсії за віком.
Позивач не має місця реєстрації на території України. Діючим законодавством та нормативними актами не вирішено питання порядку звернення громадян, які постійно проживають за межами України.
Позивач стверджує, що не врегулювання питання на законодавчому рівні щодо виплати пенсій громадянам, які виїхали за кордон породжує дискримінацію громадян.
Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
19 грудня 2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що з вимогами викладеними у позовній заяві не погоджується з тих підстав, що документи надані позивачем для призначення пенсії були повернуті позивачу для доопрацювання, оскільки у позивача закінчився термін дії паспорту для виїзду за кордон.
Крім того представник відповідача зазначив, що вимоги позивача є передчасними, оскільки призначення пенсії не було предметом розгляду Відділу з питань призначення, перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року суд вирішив подальший розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 11 годину 30 хвилин 21 січня 2019 року.
В судове засідання 02 липня 2019 року представник позивача не прибув, звернувшись до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове засідання також не прибув, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
До листопада 1996 року ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в АДРЕСА_1 , отримував строкову пенсію по інвалідності І групи, потім строкову пенсію по інвалідності III групи, призначену на 1 рік, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через представника за довіреністю ОСОБА_2 , 22.05.2018 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та здійснення запитів відповідно до записів трудової книжки для отримання довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, довідок про перейменування (реорганізацію) підприємств, інших недостатніх для призначення пенсії документів, врахування найвигіднішого періоду.
До заяви було додано копія трудової книжки, закордонного паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ІН, довіреності.
Листом Кам`янського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.05.2018 року № 831/02-07/24 повернуто для доопрацювання пакети документів для призначення/перерахунку пенсій, надані 22.05.2018 представником громадян, які на теперішній час мешкають в країні Ізраїль, із закінченим терміном дії паспортів, а саме: ОСОБА_3 (до 05.09.2016), ОСОБА_1 (до 05.09.2016), ОСОБА_4 (до 27.11.2017), а також пакети документів з паспортами громадян Союзу Радянських Соціалістичних Республік на громадян ОСОБА_5 (термін дії до 31.12.1999) та ОСОБА_6 (термін дії до 31.12.1999) у зв`язку з невиконанням п. 2.9 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
Також відповідач просив дооформити надані документи для подальшого їх розгляду.
Вирішуючи вимоги по суті суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення перерахунку і виплати пенсій передбачені Законам України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Законом України № 1058-ІУ.
Відповідно до Закону України № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг мають, зокрема:
- громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж ( п. 1 ч. 1 ст. 8).
- іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України ( ч. 4. ст. 8).
- паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи;
- документ про присвоєння реєстраційного номеру;
- трудова книжка (відомості про роботу);
- диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання;
- свідоцтво про шлюб (для жінок);
- свідоцтво про народження дітей (для жінок);
- та інші документи, які підтверджують періоди роботи особи, яка звертається за призначенням пенсії.
Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» передбачено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України є паспорт громадянина України для виїзду за кордон або дипломатичний і службовий паспорти, посвідчення особи моряка і проїзний документ дитини. Ці документи виготовляються і оформляються відповідно до положень, що затверджуються Кабінетом Міністрів України на підставі рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації.
Згідно з п. 12 Положення «Про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», затвердженого Постановою № 2503-ХІІ, передбачено, що строк дії паспорта становить десять років.
Як вбачається з матеріалів справи, термін дії паспорту позивача для виїзду за кордон Серії НОМЕР_1 закінчився 05.09.2016 року.
Отже, повернення відповідачем документів щодо призначення пенсії за віком позивачу з огляду на відсутність відмітки про продовження терміну дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон є правомірним, оскільки в Положенні міститься пряма вказівка щодо терміну дії паспорту.
Крім того, суд погоджується з твердженням відповідача щодо передчасного звернення до суду, оскільки призначення пенсії не було предметом розгляду Відділу з питань призначення, перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відповідачем не приймалось рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії, а лише повідомлено про необхідність дооформлення документів, що необхідні для її призначення.
Згідно із п. 5 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІУ), документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин справи.
В той же час суд не може підміняти собою компетентний орган (Пенсійний фонд України) без наявності на даному етапі спору, оскільки зазначене є втручанням в діяльність органу державної влади, до компетенції якого ці повноваження безпосередньо відносяться. Суд може перевірити наявність у особи підстав для призначення певного виду пенсії лише після того, як такі підстави будуть перевірені органом Пенсійного фонду і з цього приводу останнім буде прийнято відповідне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
Лист відповідача, в якому останнім зазначено про необхідність позивачу оформити документи належним чином не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також суд має зазначити, що у позовній заяві позивач посилається також на те, що відповідач у відповіді стверджує про не підтвердження місця проживання (реєстрації) позивача на території України.
Однак, суд не погоджується з даним твердженням, оскільки у листі відповідача від 31.05.2018 року взагалі не йде мова про місце реєстрації або проживання позивача.
Таким чином, суд не вбачає у діях відповідача порушення прав позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

02 липня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник