Справа № 420/4489/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4489/19
УХВАЛА

26 липня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С., розглянувши в порядку ч.1 ст.154 КАС України (без виклику сторін) заяву про забезпечення позовних вимог до подання адміністративного позову від 26.07.2019 року (вхідний №26025/19),-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 26.07.2019 року (вхідний №26025 заборони Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (Код ) вчиняти дії, спрямовані на демонтаж тимчасової споруди (групи пересувних тимчасових споруд - літній майданчик), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належить позивачеві на праві власності.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує на те, що на засіданні Виконавчого комітету Одеської міської ради (надалі - Відповідач), що мало місце 25 липня 2019 року, за поданням Управління розвиту споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (надалі - Управління), було розглянуто проект рішення щодо демонтажу тимчасових споруд на території м.Одеси, серед яких група пересувних тимчасових споруд - літній майданчик, що розташований по АДРЕСА_1 , площею 112,08 кв.м., та наданий відповідно до виданих раніше дозвільних документів для ФОП ОСОБА_1 .

Дане рішення було винесено незаконно, має ознаки очевидної протиправності, так як було винесено в порушення встановленого нормативними актами порядку, та. як наслідок, посягає па права та свободи фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у зв`язку з чим, остання звернеться / передбачені законом строки до даного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним і скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.07.2019 року (номер невідомий) «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині об`єкта - група пересувних тимчасових споруд - літній майданчик, що розташований по АДРЕСА_1 , належних ФОП ОСОБА_1 .

Так, відповідно до Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі (надалі - Правила), затверджених рішенням Одеської висновок щодо можливості встановлення тимчасової споруди для ведення ресторанного господарства за вище зазначеною адресою (ресторан МООНDЕЕR), на підставі якого були отримані у січні 2018 року паспорі прив`язки та укладено договір на право тимчасового користування місцями для розташування ТС.

Таким чином, для здійснення підприємницької діяльності на частині території, де знаходиться літній майданчик, ФОП ОСОБА_1 отримала усі необхідні документи відповідно до чинного законодавства.

Нещодавно ФОП ОСОБА_1 дізналась про анулювання паспорту прив`язки у зв`язку з розірванням договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС. у зв`язку з чим, розпочала збирати документи для укладення нового договору та з метою отримання паспорту прив`язки.

Однак, в порушення порядку демонтажу, що передбачено Правилами (пункти 16.3 та 16.4). без направлення вимоги (припису) Уповноваженого органу (Управління) на адресу ФОП ОСОБА_1, Управління звернулось до Відповідача з проектом рішення про демонтаж даної ТС. яке не мало розглядатися взагалі.

Таким чином, на теперішній час було винесене спірне рішення про демонтування належної ФОП ОСОБА_1 тимчасової споруди, яке є чинним і підлягає виконанню.

Оскільки подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ст.150 ч.4 КАС України), є підстави вважати, що до прийняття рішення в даній адміністративній справі, третя особа може демонтувати належну позивачу тимчасову спору, що призведе до унеможливлення захисту прав позивача у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.16.2 Правил, демонтаж, перевезення та зберігання ТС здійснюються Управлінням. Тобто, третя особа по справі може демонтувати належну позивачу тимчасову спору, що призведе до унеможливлення захисту прав позивача у випадку задоволення позовних вимог, а тому вважаємо наявними підстави для застосування виду забезпечення позову - заборони Управлінню розвиту споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вчиняти дії. спрямовані на демонтаж тимчасової споруди, яка належить ФОП ОСОБА_1 .

Оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України, суд за клопотанням заявника або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Заходи забезпечення адміністративного позову вживаються у разі наявності таких обставин:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду , такими рішеннями, дією або бездіяльністю.

У кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, суд має встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи 22.08.2014 року на позивача було оформлене право власності на ? частину приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 105,2 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності індексний номер 25941093 від 22.08.2014 року. На підставі цього свідоцтва позивачем був укладений договір про тимчасове користування землею під вказаним приміщенням від 22.01.2018 року №ТС-36/18 з терміном дії до 28.12.2022 року.

Таким чином, позивач набула право власності на будівлю павільйону у встановленому законом порядку та отримала право тимчасового використання землею під цією будівлею на строк до 28.12.2022 року.

Відповідно до положень ст.42 Конституції України особа може бути позбавлена права власності лише в судовому порядку.

Таким чином, посадові особи Управління у позасудовому порядку, вчинити фактичне позбавлення (руйнування) права власності позивача на приналежне йому майно.

Суд вважає, що в разі не застосування заходів попереднього судового захисту у вигляді заборони на знесення у позасудовому порядку демонтажу споруди, яка належить позивачу, може унеможливити поновлення його прав та призвести до настання шкоди майну, що буде неприпустимим з огляду на гарантії прав власності особі, які гарантовані йому державою Україна положеннями ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року і положеннями Конституції України.

За вказаних обставин, на думку суду, клопотання представника позивача про забезпечення позову у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню у формі заборони Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (Код ) вчиняти дії, спрямовані на демонтаж тимчасової споруди (групи пересувних тимчасових споруд - літній майданчик), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належить позивачеві на праві власності до набрання законної сили судового рішення по цій справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 26.07.2019 року (вхідний №26025/19) про забезпечення позовних вимог до подання адміністративного позову - задовольнити.

Заборонити Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (Код ) вчиняти дії, спрямовані на демонтаж тимчасової споруди (групи пересувних тимчасових споруд - літній майданчик), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_1 ) до набрання законної сили судового рішення по справі

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання ухвали в порядку, визначеному п.15.5 Перехідних положень КАС України, але оскарження не зупиняє негайного виконання ухвали.

Суддя Єфіменко К.С.