Справа № 754/6024/19
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/309/19
Справа №754/6024/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондарчука Віталія Анатолійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.2019 року інспектором поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Бондарчуком В.А. було винесено постанову серія ЕАВ № 994331 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, користувався засобами зв`язку, а саме тримав його в руці та розмовляв по телефону, чим порушив п. 2.9.д. ПДР. З даною постановою позивач не згоден, оскільки зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, не користувався телефоном та навіть не тримав його в руках. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, відсутня відеозйомка, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону.На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ № 994331 від 17.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн., провадження по адміністративній справі відносно нього закрити та визнати дії інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондарчука В.А. щодо винесення постанови від 17.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України незаконними.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондарчука В.А. про визнання дій незаконними та скасування постанови розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2019 року інспектором поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Бондарчуком В.А. винесено постанову серія ЕАВ № 994331 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00грн.

У постанові зазначено про те, що ОСОБА_1 17.03.2019 року о 12:47 год., керуючи транспортним засобом, користувався засобами зв`язку, а саме тримав його в руці та розмовляв по телефону, чим порушив п. 2.9.д. ПДР. та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 283 КпАП України встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 994331 зазначено про те, що ОСОБА_1 17.03.2019 року о 12:47 год., керуючи транспортним засобом, користувався засобами зв`язку, а саме тримав його в руці та розмовляв по телефону, чим порушив п. 2.9.д. ПДР. Але при цьому слід зазначити, що працівником поліції не було надано жодного підтвердження, яке б свідчило про скоєння позивачем даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частинами 1, 2 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що інспектор поліції при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановив всіх об`єктивних обставин справи, не перевірив твердження позивача, не переконався у тому, що його твердження є безпідставними.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова інспектора, дії якого щодо її винесення є незаконними - скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КпАП України, то витрати у справі суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондарчука Віталія Анатолійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови - задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондарчука Віталія Анатолійовича щодо винесення постанови від 17 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України - незаконними.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції Бондарчука Віталія Анатолійовича серія ЕАВ № 994331 від 17 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Інспектор поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Бондарчук Віталій Анатолійович, адреса: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення був виготовлений 26 липня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська