Справа № 462/3344/19
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3344/19
Провадження № 2-а/462/176/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1155815 від 17 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що інспектором батальйону 1 роти 4 УПП у Чернівецькій області Швабським Д.В. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.Вказаного правопорушення він не вчиняв. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив розглядати справу без участі позивача, який у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позов підтримав, а справу просить розглядати без його участі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, письмового відзиву суду на позов не надав, однак 17.07.2019 року подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач пропусти строк звернення до адміністративного суду.

23 липня 2019 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки позивач звернувся до суду 23.05.2019 року із позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до постанови від 17.05.2019 року, тобто у десятиденний строк, а відтак суд приходить до переконання, що строк позивачем не пропущений. За таких умов, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.05.2019 року інспектором батальйону 1 роти 4 УПП у Львівській області Швабським Д.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1155815 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. /а.с.7/.

Виходячи зі змісту адміністративного позову, позивач вважає, що вказана постанова, яка була винесена інспектором Швабським Д.В., є протиправною, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, інспектор не провів підготовки до розгляду справи, не вирішив клопотання, не заслухав його пояснення, а відтак інспектор порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, а викладені в постанові обставини не відповідають дійсності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, до них не додано жодного належного та допустимого доказу.

Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення, зазначеного у постанові від 17.05.2019 року, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

За вказаних обставин, суд, приходить до висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, а відповідачем, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, суд вважає, що з боку позивача порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не вбачається.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, з метою повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне провадження у справах про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1155815 від 17 травня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Оригінал рішення.