Справа № 360/915/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2019 року

Київ

справа № 360/915/17

провадження № К/9901/42730/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюк Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області у складі судді Міланіч А.М. від 7 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кузьмишиної О.М., Костюк Л.О., Шелест С.Б. від 26 липня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у встановленні їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1,

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київську обласну державну адміністрацію прийняти від неї документи, необхідні для видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, надати їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати відповідне посвідчення із вкладкою до нього.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 7 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у встановленні ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Київську обласну державну адміністрацію розглянути подання Бородянської районної державної адміністрації Київської області та прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 та видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що оскільки позивачка отримала інвалідність через захворювання, пов`язане з аварією на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК, то наявні достатні та необхідні правові підстави для видачі їй посвідчення 1 категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Департамент соціального захисту населення Київської облдержадміністрації протиправно не розглянув заяву позивачки та подання УСЗН Бородянської РДА на оформлення останній посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, чим позбавив ОСОБА_1 права на належний розгляд її документів уповноваженими компетентними органами та отримання рішення по суті поставленого питання.

4. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідачів видати позивачці посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, суд виходив з того, що вирішення даного питання відноситься до виключної компетенції Київської облдержадміністрації.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 7 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, зобов`язавши відповідачів видати їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0512428 ОСОБА_1 з 6 листопада 2015 року визнано інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_1 направила до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА заяву разом з поданням управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації, щодо встановлення їй статусу та видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Департамент соціального захисту населення Київської ОДА своїм листом від 3 травня 2017 року повідомив ОСОБА_1 про відмову у встановленні їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та видачі відповідного посвідчення, посилаючись на відсутність законних підстав для цього, так як Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, і відповідно з 1 січня 2015 року вона вважається такою, що вже не проживає на території забрудненої зони, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи не належить, а причинний зв`язок її захворювання та інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи було встановлено після набуття чинності вказаним Законом, тобто за відсутності у неї статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

7. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій, прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущения свавілля в органах влади. 3 урахуванням тієї обставини, що оскаржувані дії відповідачів в розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, позаяк її право на отримання статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 підтверджується матеріалами справи, саме зобов`язання судом відповідачів надати їй статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати відповідне посвідчення із вкладкою до нього, гарантує ефективний захист її прав від порушень з боку відповідачів, та забезпечує їх примусову реалізацію.

9. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 7 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київською обласною державною адміністрацією не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Відповідно до пункту 4 частини 1статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

11. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

12. Статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

13. На виконання Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

14. Відповідно до пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посвідчення видаються на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

15. 1 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким статтю 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було виключено (підпункт 1 пункту 4). Виключено також абзац 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що для отримання постраждалими статусу категорії 1 необхідні такі умови: 1) інвалідність; 2) статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи; 3) причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачка звернулась до управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Проте відмовив з мотивів відсутності з 1 січня 2015 року у переліку зон радіоактивного забруднення зони посиленого радіоекологічного контролю.

18. Визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій до ухвалення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII містилося у статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до цієї статті до зон радіоактивного забруднення було віднесено такі зони: зона відчуження, зона безумовного (обов`язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

19. Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

20. Рішенням від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституцій Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

21. Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків.

Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку

Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обов`язку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України.

22. Рішенням від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституцій Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема і підпункт 4 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключено статтю 23, якою було передбачено компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4. Отже, право на компенсації та пільги постраждалих, віднесених до категорії 4, було підтверджено.

23. Позивачка 2 серпня 2000 року набула статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 (посвідчення серії НОМЕР_1 ), тобто до 1 січня 2015 року. Цей статус є безстроковий.

24. Виключення з 1 січня 2015 року зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє позивача статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки такий статус було набуто правомірно, а законні підстави для його припинення відсутні.

25. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII не передбачено, що раніше видані посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є недійсними.

26. Крім того, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній після 1 січня 2015 року, передбачає надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, певних пільг та компенсацій. Зокрема, статті 51, 56 вказаного Закону передбачають надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, додаткової пенсії та пільг щодо обчислення стажу роботи (служби).

27. Виключення з 1 січня 2015 року зони посиленого радіоекологічного контролю із переліку радіоактивно забруднених територій не позбавляє статусу потерпілого осіб, яким раніше, до 31 грудня 2014 року, було встановлено статус і видано посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Особа, якій видано безтермінове посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), для цілей застосування пункту 1 частини 1 статті 14 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважається потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

28. Посвідчення ОСОБА_1 категорії 4 є чинним та зберігається за нею довічно, а тому на момент звернення із заявою про надання посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 позивачка мала статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

29. Враховуючи викладене та той факт, що позивачці встановлена 2 група інвалідності (захворювання пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС), останній має право на отримання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

30. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 697/121/17.

31. Відповідно до пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 видача посвідчень провадиться: іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

32. Враховуючи, що вимога про зобов`язання відповідачів видати позивачці посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 відноситься до виключної компетенції Київської обласної державної адміністрації, а тому зобов`язання відповідачів видати позивачці посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 є втручанням в повноваження Київської обласної державної адміністрації та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні даної вимоги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 7 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний