Справа № 825/1325/18 
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1325/18 Суддя першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (далі - Відповідач, УПСЗН Новозаводської РДА) про:

- визнання неправомірною бездіяльності УПСЗН Новозаводської РДА в частині не відкорегування інформації в ЄДАРП про статус пільговика ОСОБА_1 з жовтня 2011року (зі статусу який передбачений ст. ст. 36-38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» на статус, який передбачений ст. 20 Закону У країни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»);

- зобов`язання УПСЗН Новозаводської РДА відкоригувати інформацію в ЄДАРП з жовтня 2011 року про пільговика ОСОБА_1 , як особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (вилучити інформацію з ЄДАРП про статус, який передбачений ст. ст. 36-38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та замінити даний період інформацією про статус, який передбачений ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 року, позов задоволено повністю

На підставі вказаного рішення суду від 13.08.2018 року видано виконавчий лист №825/1325/18, який приєднаний до матеріалів справи з відміткою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з підстав, встановлених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», - у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом (т. 3 а.с. 5).

У квітні 2019 року Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність УПСЗН Новозаводської РДА в частині невиконання рішення суду у передбачений чинним законодавством спосіб.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду - повернуто заявнику. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем пропущено встановлений ст. 383 КАС України десятиденний строк подання заяви з огляду на те, що під час проголошення судом 20.03.2019 року рішення у справі №620/499/19 був присутній представник Позивача, у даному рішенні було вказано не вірне обрання Позивачем способу захисту, а тому подання заяви 20.04.2019 року відбувалося поза межами процесуального строку.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що, по-перше, представник Позивача не був присутній під час проголошення рішення суду від 20.03.2019 року по справі №620/499/19, по-друге, про існування оскаржуваної ухвали йому стало відомо лише 09.04.2019 року під час розгляду заяви про виправлення описки.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу УПСЗН Новозаводської РДА просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року Відповідачем було виконано у повному обсязі, про що Позивача було повідомлено листом від 30.11.2018 року, який було отримано представником ОСОБА_1 29.12.2018 року. Підкреслює, що представнику Позивача було вказано про можливий спосіб захисту прав як оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень під час судового засідання 20.03.2019 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 16.05.2019 року суд першої інстанції повернув ОСОБА_1 заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України, з посиланням на те, що про вірний спосіб захисту прав Позивачу стало відомо під час проголошення повного тексту рішення від 20.03.2019 року у справі №620/499/19. Тому, оскільки вищевказану заяву подано до суду 20.04.2019 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України десятиденного строку з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення своїх прав, то остання підлягає поверненню згідно абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України.

Однак з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 383 КАС України заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Тобто, визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із вказаною заявою, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому граничним строком звернення до суду із такою заявою є останній день завершення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за відповідним рішенням суду.

Зазначаючи про те, що про наявність правових підстав для звернення до суду із даною заявою Позивач дізнався 20.03.2019 року під час проголошення рішення суду у справі №620/499/19, суд першої інстанції не врахував, що належними і допустимими доказами вказані обставини не підтверджуються. Натомість Чернігівським окружним адміністративним судом було залишено поза увагою та не перевірено доводів Позивача про те, що копію рішення у справі №620/499/19 було отримано ОСОБА_1 10.04.2019 року. При цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що у відзиві на апеляційну скаргу Новозаводське УПСЗН підтверджує те, що під час проголошення судового рішення учасники справи не були присутні, у тому числі представник ОСОБА_1

Судовою колегією враховується, що положення ч. 2 ст. 383 КАС України, визначаючи вимоги до заяви про визнання протиправною бездіяльності, вказують, що остання має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання (п. 7) та інформацію про хід виконавчого провадження (п. 8).

Аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, можливе лише за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 року у справі № 805/1458/17-а.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №825/1325/18 від 12.12.2018 року, була прийнята 04.02.2019 року. Як стверджує Позивач, про її існування останньому стало відомо 16.02.2019 року. Відтак, на переконання судової колегії, факт звернення 18.02.2019 року ОСОБА_1 до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, свідчить, що останню було невідкладно вжито заходи з метою отримання судового захисту у межах даної справи.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що невірно обраний спосіб захисту порушених прав при подачі заяви до суду не перешкоджає повторному зверненню особи з уже вірно визначеним способом та, за наявності обґрунтованих підстав стверджувати, що за таким захистом особа звернулася невідкладно, застосування до спірних правовідносин правових наслідків, передбачених абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України, є помилковим.

Посилання Відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що про протиправну, на думку Апелянта, бездіяльність УПСЗН Новозаводської РДА останній дізнався 29.12.2018 року зі змісту листа від 30.11.2018 року, судовою колегією оцінюється критично, оскільки, як було зазначено вище, подання до суду заяви у порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, можливе лише за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

За таких обставин, оскільки визначений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання станом на 20.04.2019 року не завершився, а наявними у матеріалах справи документами не підтверджується позиція суду першої інстанції про недотримання Позивачем десятиденного строку звернення із заявою у порядку 383 КАС України без поважних причин, колегія суддів приходить до висновку по передчасність постановленої Чернігівським окружним адміністративним судом ухвали про повернення поданої заяви.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, а також зважаючи на те, що позивач може звернутися до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України протягом десятиденного строку з моменту, коли дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду, судова колегія приходить до висновку про передчасність постановлення оскаржуваної ухвали, наслідком чого є її скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення заяви було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 383 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року - скасувати.

Справу направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено «24» липня 2019 року.