Справа № 640/18138/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 липня 2019 року м. Київ № 640/18138/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр протезування «Едвардс» про стягнення судових витрат в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр протезування «Едвардс»

до Міністерства соціальної політики України

треті особи: 1) Державна регуляторна служба України

2) Міністерство юстиції України

3) Всеукраїнське галузеве об`єднання виробників технічних засобів

реабілітації,

4) Київське казенне експериментальне протезно-ортопедичне підприємство,

5) ТОВ «Без обмежень»,

6) ПАТ «Завод «Артемзварювання»,

7) ТОВ «Світ літньої людини та реабілітації».

про визнання протиправним та нечинним наказу від 12 квітня 2018 року №506,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр протезування «Едвардс» (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України (далі по тексту - відповідач), за участю третіх осіб Державної регуляторної служби України (далі по тексту - тертя особа 1), Міністерства юстиції України (далі по тексту - третя особа 2) з позовом про визнання протиправним та нечинним наказу Міністерства соціальної політики України №506 від 12 квітня 2018 року «Про затвердження типових форм договорів про забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними засобами реабілітації, надання послуг з їх ремонту», який був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 травня 2018 року за №549/32001.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2019 року у справі №640/18138/18 адміністративний позов ТОВ «Центр протезування «Едвардс» задоволено повністю, визнано протиправним та нечинним наказ Міністерства соціальної політики України №506 від 12 квітня 2018 року «Про затвердження типових форм договорів про забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними засобами реабілітації, надання послуг з їх ремонту», який був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 травня 2018 року за №549/32001, зобов`язано Міністерство соціальної політики України невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.

11 червня 2019 року (відповідно до відмітки служби суду) позивач подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 215 762,00 грн., що складаються із витрат зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 214 000,00 грн., оскільки в прохальній частині позовної заяви було вказано, що докази на підтвердження розміру понесених судових витрат будуть подані у порядку, передбаченому статтею 143 КАС України.

Відповідачем подано клопотання про зменшення судових витрат, мотивоване тим, що сума гонорару за надані адвокатом послуги значно завищена та ніяким чином не підтверджена, що є зловживанням права на компенсацію та порушенням норм КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2019 року призначено судове засідання щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на 23 липня 2019 року.

У судове засідання 23 липня 2019 року сторони не прибули, суд перейшов до подальшого розгляду питання про розподіл судових витрат в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по судом встановлено наступне.

Наявні у справі докази підтверджують, що 29 жовтня 2018 року позивачем та Адвокатським об`єднанням «Прайм» укладено договір про надання правничої допомоги №29/10/18-2, за умовами якого Об`єднання бере на себе зобовязання в обсязі та на умовах, визначених цим договором, надати професійну правничу (правову) допомогу позивачу: щодо захисту майнових та особистих немайнових прав та законних інтересів судах всіх інстанцій (місцевих та апеляційних судах, Верховному суді), з усіма правами, які надані законом кредитору, заявнику, захиснику, скаржнику, позивачу, відповідачу, третій особі згідно норм ГПК України, ЦПК України, КАС України, КпАП, КПК України; щодо захисту майнових та особистих немайнових прав та законних інтересів клієнта в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед їх посадовими та службовими особами, перед фізичними та юридичними особами всіх форм власності та підпорядкування; щодо захисту майнових та особистих немайнових прав та законних інтересів клієнта в якості свідка, підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого в правоохоронних органах, в тому числі в кримінальному провадженні, при проведенні слідчих дій та оперативно-розшукових заходів службовими особами вказаних органів з усіма правами, наданими захиснику згідно норм КПК України, з усіх питань, що виникають у зв`язку, в процесі та за результатами діяльності клієнта в будь-яких формах їх прояву, а клієнт зобовязується прийняти та оплатити вищевказану професійну правничу допомогу.

Для надання професійної правничої (правової) допомоги клієнту АО «Прайм» уповноважив адвоката Мальовану В.А.

Отримання винагороди за надання правничої (правової) допомоги відбувається у формі гонорару. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності з правових питань, що стосуються доручення, та складністю справи; необхідність виїзду у відрядження; значення справи для клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на його репутацію або публічним інтересом до справи, важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; кваліфікація і професійний досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. За надання правничої (правової) допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансом сплачує гонорар у фіксованій суді або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін на підставі рахунку-фактури. Розмір основного гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. Сторони домовилися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення (результат), розмір якого узгоджується сторонами та відображається в акті здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги. АО та адвокат надають правничу (правову) допомогу клієнту на підставі його доручення, узгодивши обсяг та попередню вартість правничої допомоги по виконанню доручення у попередньому розрахунку обсягу та вартості правничої допомоги по виконанню доручення з надання правничої (правової) допомоги, що є невідємною частиною даного договору.

Згідно попереднього розрахунку обсягу та вартості правничої допомоги по виконанню доручення з її надання від 29 жовтня 2018 року дорученням клієнта є оскарження до суду наказу Мінсоцполітики від 12 квітня 2018 року №506. Пунктом 5 передбачено попередній обсяг правничої допомоги, який складається з:

вивчення та аналізу нормативно-правових актів у сфері соціального захисту інвалідів; вивчення та аналіз документів, що надаються клієнтом для вивчення питання забезпечення осіб з інвалідністю технічними засобами реабілітації та містять переписку клієнта з Мінсоцполітики, ДРС України, Мінекономрозвитку і торгівлі України, підбір нормативно-правових актів, що підлягають застосуванню та необхідних документів і переписки клієнта з відповідними державними органами для обґрунтування підстав позову, що мають бути покладені в основу позовних вимог - 50 000,00 грн.;

підготовка та подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва із залученням третіх осіб (включаючи підготовку додатків в кількості екземплярів, необхідних для всіх учасників судового процесу - 30 000,00 грн.;

участь у судових засіданнях підготовчого провадження - 8 000,00 грн. за кожне засідання;

участь у судових засіданнях при розгляді справи по суті - 8 000,00 грн. за кожне засідання;

підготовка, відправка та подання процесуальних документів в процесі розгляду справи: відповідь на відзив - 10 000,00 грн. за підготовку одного документу, відповідь, заперечення на пояснення - 10 000,00 грн. за підготовку одного документу, додаткові пояснення та обґрунтування - 7 500,00 грн. за підготовку одного документа, заяви, клопотання з процесуальних питань, заперечення на заяви з процесуальних питань - 5 000,00 грн. за підготовку одного документа;

підготовка адвокатських запитів для забезпечення обґрунтування правової позиції (з врахуванням поштової відправки запиту та отримання відповіді) - 5 000,00 грн. за один запит;

участь у розгляді справи по виконанню доручення в апеляційній інстанції, у касаційній інстанції.

Згідно банківської виписки від 29 жовтня 2018 року позивачем перераховано 250 000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги №29/10/18-2 від 29 жовтня 2018 року

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частина третя статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В адміністративному позові позивач просить судові витрати покласти на відповідача (докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, будуть подані в порядку, передбаченому ст. 143 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У свою чергу відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу, не вирішене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду наступні документи:

- копію договору про надання правничої допомоги від 29 жовтня 2018 року №29/10/18-2 разом з попереднім розрахунком обсягу та вартості правничої допомоги по виконанню доручення з її надання від 29 жовтня 2018 року;

- банківську виписку від 29 жовтня 2018 року про перерахування позивачем 250 000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги №29/10/18-2 від 29 жовтня 2018 року;

- копію акта здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги від 05 червня 2019 року (ціна послуг в межах договору склала 214 000,00 грн.;

- детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом станом на 04 червня 2019 року;

- оригінал ордеру адвоката, уповноваженого на представництво інтересів позивача;

- довіреність від 01 листопада 2018 року на уповноваженого договором адвоката;

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката.

Із поданих доказів суду, Адвокатським об`єднанням «Прайм» вчинено зокрема наступні дії у справі: вивчення та аналізу нормативно-правових актів у сфері соціального захисту інвалідів; вивчення та аналіз документів, що надаються клієнтом для вивчення питання забезпечення осіб з інвалідністю технічними засобами реабілітації та містять переписку клієнта з Мінсоцполітики, ДРС України, Мінекономрозвитку і торгівлі України, підбір нормативно-правових актів, що підлягають застосуванню та необхідних документів і переписки клієнта з відповідними державними органами для обґрунтування підстав позову, що мають бути покладені в основу позовних вимог у справі №640/18138/18 - 50 000,00грн.; підготовка та подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва із залученням третіх осіб (включаючи підготовку додатків в кількості екземплярів, необхідних для всіх учасників судового процесу - 30 000,00 грн.; участь у судових засіданнях підготовчого провадження 28.11.2018, 23.01.2019, 29.01.2019, 19.02.2019 - по 8 000,00 грн. за кожне засідання; участь у судових засіданнях при розгляді справи по суті 09.04.2019, 23.04.2019, 14.05.2019, 04.06.2019 - по 8 000,00 грн. за кожне засідання; підготовка, відправка та подання процесуальних документів в процесі розгляду справи №640/18138/18: відповідь від 21.01.2019 на відзив - 10 000,00 грн., відповідь від 21.01.2019 на пояснення Міністерства юстиції України на позовну заяву - 10 000,00 грн., відповідь від 21.01.2019 на пояснення ДРС України на позовну заяву - 10 000,0 грн., заперечення від 21.01.2019 на клопотання Мінсоцполітики про залучення третіх осіб від 21.01.2019 на клопотання ТОВ «Світ літньої людини» про їх залучення в якості третіх осіб - 5 000,00 грн., заява від 31.01.2019 на виконання ухвали ОАС м Києва від 29.01.2019, підготовка та надання до суду 5 екземплярів позовної заяви з додатками для осіб, що були залучені в якості третіх осіб, підготовка в 5 екземплярах, відправка третім особам відповіді на відзив Мінсоцполітики з додатками, відповіді на пояснення МЮУ та відповіді на пояснення ДРС з додатками - 5 000,00 грн.; клопотання від 07.03.2019 про приєднання доказів до матеріалів справи -5 000,00 грн., клопотання від 05.04.2019 про приєднання доказів до матеріалів справи -5 000,00 грн., пояснення від 23.04.2019 - 5 000,00 грн., пояснення від 13.05.2019 - 5 000,00 грн.; підготовка адвокатських запитів від 03.01.2019, від 06.02.2019 - по 5 000,00 грн. за кожний (разом - 10 000,00 грн.), всього 214 000,00 грн.

Представництво позивача в Окружному адміністративному суді міста Києва здійснювалось адвокатом Мальованою В.А.

Частинами п`ятою - сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідач у клопотанні про зменшення судових витрат заперечував співмірність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи, що сума гонорару за надані послуги ніяким чином не підтверджена, що є зловживанням правом на компенсацію та порушенням норм КАС України.

За результатами дослідження зазначених вище доказів, суд доходить висновку про недоведеність розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та неспіврозмірність їх з обсягом наданої Адвокатським об`єднанням допомоги зі справи.

За приписами статті 15 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що його позов підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Так, умовами договору визначено, що при визначенні розміру гонорару враховується, зокрема, обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження витраченого адвокатом часу на виконання відповідних робіт.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості розміру судових витрат та пропорційності до предмета спору, оскільки даний спір є немайновим.

За таких обставин, враховуючи наявність заперечень відповідача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на професійну правничу допомогу, суд, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку позову, підготовку відповіді на відзив, клопотань, пояснень, відповідей, взяв до уваги факт участі представника в судових засіданнях, дійшов висновку, що справедливим та співрозмірним є призначення компенсації витрат на професійну правничу допомогу в сумі 70 000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач поніс документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн.

Подібна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року справа №910/15944/17.

Крім того, в силу пункту 1 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що подані позивачем докази в обґрунтування понесених судових витрат не є безумовною підставою для відшкодування судових витрат у зазначеному розмірі, оскільки вони не відповідають критерію розумної необхідності.

На думку суду витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 215 000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в частині присудження на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України у розмірі 1762,00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 246, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр протезування «Едвардс» про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр протезування «Едвардс» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 4а, кв. 13, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) та на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн (сімдесят тисяч) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ).

3. В іншій частині відмовити.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення може бути оскаржене.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова