Справа № 448/553/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7530/19

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Гінда О. М., перевіривши апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 24 квітня 2019 року у справі № 448/553/19 за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24 квітня 2019 року задоволено частково адміністративний позов Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про примусове видворення.

Не погодившись із прийнятим рішенням, предстаник громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу.

Статтею 289 КАС України, передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.

Відповідно до ч. 16 ст. 289 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк із дня їх проголошення.

Згідно матеріалів справи, оскаржене судове рішення проголошено 24 квітня 2019 року, копію якого отримано скаржником 24.04.2019, що підтверджується його підписом на розписці (а. с. 24).

Апеляційну скаргу подано, через поштове відділення зв`язку, 02 липня 2019 року, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження передбаченого ст. 289 КАС України.

Скаржником, подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій зазначає, що у зв`язку ненаданням належного перекладача, який би володів афганською мовою, не надання перекладеного рішення суду першої інстанції, ухилення посадовими особами позивача та суду від належного роз`яснення змісту рішення, порядку оскарження цього рішення, позивачем було пропущено строк звернення з апеляційною скаргою.

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 24.04.2019, позивач у вказаному протоколі виявив бажання давати пояснення англійською мовою, що свідчить про знання громадянином афганістану англійської мови.

Суд зазначає, що позивачу в суді першої інстанції було надано перекладача Романів Х.В., яка володіє англійською і французькою мовою.

Щодо покликання представника апелянта, що відповідачем свідомо вчинені дії спрямовані на недопущення реалізації права позивача на надання правової допомоги, то необхідно зазначити, що в матеріалах справи наявна заява, в якій позивач вказує, що відмовляється від послуг адвоката при розгляді справи щодо його затримання, а також від отримання статусу біженця на території України.

З огляду на викладене, наведені підстави у клопотанні про поновлення строку не є достатніми для такого поновлення та не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Слід звернути увагу, що під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Також необхідно зазначити, що лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Стаття 45 КАС України встановлює, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року «Надточій проти України», принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Враховуючи викладене, вказані підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, а тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши термін для усунення недоліку.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних підстав його пропуску.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 289, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити, визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 24 квітня 2019 року у справі № 448/553/19 за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про примусове видворення - залишити без руху.

Встановити Громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяО. М. Гінда