Справа № 520/121/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шевченко О.В.

16 липня 2019 р.Справа № 520/121/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Міністерства фінансів України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року, прийняту за результатами розгляду заяви акціонерного товариства «МЕГАБАНК» про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до Міністерства фінансів України про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

В с т а н о в и л а:

08.01.2019 року позивач акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (подалі АТ «МЕГАБАНК») звернувся до суду з позовом, яким просив:

- визнати протиправними дії відповідача Міністерства фінансів України щодо припинення виконання АТ «МЕГАБАНК» функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ та скасувати рішення позачергового засідання конкурсної комісії Міністерства Фінансів України від 10.12.2018 року в частині припинення АТ «МЕГАБАНК» виконання функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ.

Після подачі зазначеного позову позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення конкурсної комісії, створеної Міністерством фінансів України, винесеного за результатами позачергового засідання, що відбулося 10.12.2018 року, в частині припинення виконання АТ «МЕГАБАНК» функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, а також зобов`язання Міністерства фінансів України включити (повернути) АТ «МЕГАБАНК» до розміщеного на офіційному сайті Міністерства фінансів України (https://www.minfin.gov.ua) Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1231.

Заява АТ «МЕГАБАНК» обґрунтована тим, що 10.12.2018 року у Міністерстві фінансів України відбулося позачергове засідання конкурсної комісії з визначення уповноважених банків, через які має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ. За результатами розгляду конкурсною комісією щоквартальної інформації Національного банку України, яку зобов`язані надавати уповноважені банки, прийнято рішення про припинення виконання функцій уповноваженого банку АТ «МЕГАБАНК». При цьому будь-якої офіційної інформації щодо цього від відповідача до АТ «МЕГАБАНК» не надходило. Навпаки, про результат конкурсу позивач дізнався випадково, ввечері 14.12.2018 року з публікації на офіційному сайті відповідача. При цьому, 03.05.2018 року конкурсною комісією, створеною Міністерством фінансів України прийнято рішення про визнання переможцем АТ «МЕГАБАНК» (правонаступник ПАТ «МЕГАБАНК») конкурсу з визначення уповноважених банків, через які має здійснюватись виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ. Після проходження конкурсного відбору АТ «МЕГАБАНК» з травня 2018 року уклало низку договорів щодо виконання функцій виплати пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ. Відповідно до умов вказаних договорів (п. 5.3 розділу V Договору № 43 від 25.05.2018 року) договір може бути розірвано на підставі оприлюднення в установленому порядку рішення конкурсної комісії про припинення Банком виконання функцій уповноваженого банку.

Позивач зазначає, що працює на фінансовому ринку України 28 років, обслуговує понад 575 тис. клієнтів. В Україні працюють 167 відділень банку. Активи банку складають 9,954 млрд грн. Також заявником зазначено, що за результатами опитування читачів порталу «Мінфін» в третьому кварталі 2018 року АТ «МЕГАБАНК» увійшов до п`ятірки провідних українських банків, яким вкладники готові довірити свої заощадження, та до двадцятки найбільш стійких банків України в першому кварталі 2018 року, зайнявши в рейтингу стійких банків 17-ту позицію. Банк потрапив в топ-10 провідних українських банків в категорії «лояльність вкладників», зайнявши в цьому списку восьму позицію.

АТ «МЕГАБАНК» вказує, що прийняття Міністерством фінансів України та виконання вказаного рішення призведе до значних фінансових втрат у вигляді не отримання прибутку від одного з основних видів банківської діяльності, а також втрати репутації та суспільної довіри до Банку, що може призвести до негативних наслідків у банківській системі в цілому.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року заява АТ «МЕГАБАНК» задоволена.

Так, судовим рішенням зупинено дію рішення конкурсної комісії, створеної Міністерством Фінансів України, винесеного за результатами позачергового засідання, що відбулося 10.12.2018 року, в частині припинення виконання АТ «МЕГАБАНК» функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ.

Міністерство фінансів України зобов`язано включити (повернути) АТ «МЕГАБАНК» до розміщеного на офіційному сайті Міністерства фінансів України (https://www.minfin.gov.ua) Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1231.

Висновок суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову обґрунтований тим, що у заяві про забезпечення позову позивачем наведені доводи, що невжиття таких заходів може унеможливити виконання рішення суду та ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що конкурсною комісією Міністерства фінансів України не виконані вимоги постанови КМУ № 1231 від 26.09.2001 оку. в редакції постанови КМУ від 22.09.2016 року № 662. Крім того, дії відповідача можуть призвести до суттєвого порушення особистих та майнових прав як позивача, так й інших осіб, соціальний захист яких гарантується державою.

Суд зазначив, що дії відповідача щодо припинення виконання функцій уповноваженого банку АТ «МЕГАБАНК» носять ознаки дискримінації суб`єкта господарювання - АТ «МЕГАБАНК» (встановлення заборон чи обмежень стосовно окремих суб`єктів господарювання або груп підприємців), недобросовісної конкуренції та є такими, що обмежують права позивача.

Зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд визначився про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цього адміністративного позову у спосіб, визначений позивачем.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач Міністерство фінансів України, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, прийняття його судом при неповному дослідження доказів та обставин у справі, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає про те, що судом залишено поза увагою, що конкурсна комісія прийняла рішення припинити виконання функцій уповноваженого банку АТ «МЕГАБАНК» у зв`язку із застосовуванням до АТ «МЕГАБАНК» заходів впливу Національним банком України у вигляді обмеження здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій, при цьому не скориставшись встановленим Порядком правом (а не обов`язком) звернутися до банку з письмовим застереженням щодо усунення порушення, оскільки банк протягом 15 календарних днів з дня отримання такого застереження не зміг би усунути усі порушення, тому що дія вказаних заходів впливу Нацбанку встановлена строком до 31.12.2018 року (включно) (рішення Правління Національного банку України від 27.09.2018 року № 651-рш/БТ) та продовжена змінами до вказаного рішення Правління Національного банку України від 28.12.2018 року № 908-рш/БТ строком до 31.03.2019 року (включно).

Зазначені листи Правління Нацбанку позивачем не надавались, судом у позивача не витребовувались і не досліджувались.

Таким чином, судом не досліджено, що, оскільки вказані рішення Правління Національного банку України надавали можливість набуття банком статусу уповноваженого банку в розумінні Порядку лише після спливу шестимісячного строку, відлік якого розпочнеться з 01.04.2019 року, звернення конкурсної комісії до банку з письмовим застереженням, що є її правом, а не обов`язком, щодо усунення порушень було б некоректним по відношенню до АТ «МЕГАБАНК», тому що не вирішувало би питання усунення всіх порушень.

Крім цього, посилаючись на положення ст. 3 Конституції України, закону України «Про оплату праці» та постанови КМУ від 30.08.1999 року № 1596 судом не враховано обставин та ризиків, які можуть настати при неналежному виконанні чи невиконанні банком своїх зобов`язань перед клієнтами у випадку недобросовісного відношення до положень законодавства, що регламентує діяльність банків, або нерегламентованого виходу банку з ринку.

Отже, скаржник вважає, що судом не надано належну оцінку обставинам, які були підставою для прийняття конкурсною комісією рішення припинити виконання функцій уповноваженого банку АТ «МЕГАБАНК», та не враховано, що неприйняття конкурсною комісією рішення щодо припинення виконання функцій уповноваженого банку АТ «МЕГАБАНК» могло призвести до виникнення ситуації, що загрожує своєчасній та в повному обсязі виплаті через уповноважений банк понад 70 тисячам отримувачам пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, які є клієнтами АТ «МЕГАБАНК».

Також апелянт вказує, що дії Нацбанку та конкурсної комісії вказують на відсутність дискримінації та підтримку добросовісної конкуренції, оскільки стимулюють банки здійснювати свою діяльність відповідно до законодавства, у разі порушення норм якого наступають юридичні наслідки, в даному випадку - заходи впливу та встановлені законодавством обмеження щодо припинення виконання функцій уповноваженого банку.

З огляду на вказане висновки суду є необґрунтованими та безпідставними.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач фактично посилається на аналогічну позицію, що викладена ним у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, та просить залишити апеляційну скаргу Міністерства фінансів України без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року, - без змін.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

За визначенням ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Перелік видів забезпечення позову, вжиття яких заборонено процесуальним законодавством, визначений ч. 3 ст. 151 КАС України).

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що перелік підстав, за наявності яких допускається вжиття заходів забезпечення позову, за чітко визначеним переліком наведені у ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, обов`язковими умовами для застосування положень цієї статті є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття відповідного заходу забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, так само, як і наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що заявляючи вимогу про зупинення дії рішення конкурсної комісії в частині припинення виконання АТ «МЕГАБАНК» функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, а також про зобов`язання Міністерства фінансів України включити (повернути) АТ «МЕГАБАНК» до Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, - позивачем не обґрунтована необхідність вжиття судом саме таких заходів забезпечення позову, не наведено обставин, за умови настання яких у подальшому їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів АТ «МЕГАБАНК», так само, як і не наведено очевидних ознак протиправності рішення Міністерства фінансів України, про зупинення дії якого просить позивач.

З урахуванням тієї обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заяви позивача, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для її задоволення.

Оскільки судом першої інстанції зазначені вище обставини залишені поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу Міністерства фінансів України, скасовує ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року та відмовляє у задоволенні заяви АТ «МЕГАБАНК».

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення якщо судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 150, 229, 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства фінансів України задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви акціонерного товариства «МЕГАБАНК» про вжиття заходів забезпечення позову по справі № 520/121/19 відмовити.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 26 липня 2019 року.