Справа № 140/2023/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2023/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" про визнання протиправними дій щодо відмови надати публічну інформацію, зобов`язання відповідача надати публічну інформацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.04.2019 позивач звернулась до Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" із запитом на отримання публічної інформації стосовно договорів укладених відповідачем із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках.

Листом від 23.05.2019 відповідач відмовив позивачу у наданні інформації з посиланням на ту обставину, що відповідач не має право розголошувати такі дані без згоди суб`єкта персональних даних та погодження контрагентів, при цьому класифікуючи вказану інформацію як конфіденційну, а тому її надання буде порушенням Закону України "Про захист персональних даних".

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, а тому просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справі (у письмову провадженні).

17.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що Державне підприємство "Ратнівське лісомисливське господарство" не є розпорядником інформації в розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації", а тому не наділений обов`язком щодо надання доступу до інформації, запитуваної позивачем. Крім того, зазначає, що відповідача не укладає договори зі спеціалізованими охоронними організаціями із метою здійснення природоохоронної діяльності, цим займається державна лісова охорона. Підприємство укладає із третіми особами лише договори охорони нерухомого майна, проте як зазначалося у відповіді на звернення позивача, інформація щодо даних договорів є конфіденційною, оскільки друга сторона не надала дозвіл на розголошення договору та його умов.

Вважає, що запитуючи вищезазначену інформацію, позивач втручається у діяльність з охорони навколишнього середовища, зокрема, лісів України, що є недопустимим для збереження правопорядку та законності в Україні, а тому в задоволенні позову просив відмовити повністю.

Розгляд справи по суті відповідно до ч.3 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 24.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" із запитом на отримання публічної інформації стосовно договорів укладених відповідачем із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках.

Листом від 26.04.2019 за №147 Державне підприємство "Ратнівське лісомисливське господарство" повідомило позивача про необхідність продовження строку розгляд запиту, оскіль запитувана інформація потребує проведення консультацій із відповідними контрагентами на предмет можливості надання такої інформації.

23.05.2019 відповідач у лисі №1-8-19/170-19 відмовив позивачу у наданні інформації з посиланням на ту обставину, що відповідач не має право розголошувати такі дані без згоди суб`єкта персональних даних та погодження контрагентів, оскільки вказана інформація є конфіденційною, на розкриття якої контрагент згоди не давав, а тому її надання буде порушенням Закону України "Про захист персональних даних".

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або межах повноважень та інший спосіб - на свій вибір.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

В свою чергу, стаття 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Згідно частини четвертої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частинами 1, 2 ст.20 Закону України «Про інформацію» визначено, що за режимом доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно частини 2 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Відповідно до частини статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, частиною другою статті 6 Закону передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог («трискладовий тест»):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

3 огляду на вищевказане відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник на запит вказує якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Крім того, частиною сьомою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» наголошується на тому, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

У такому випадку копія документа повинна надаватися у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, така відповідь повинна бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як встановлено судом, відповідач, всупереч положенням частини 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», цей обов`язок не виконав, у зв`язку із чим дії Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" щодо відмови ОСОБА_1 у наданні інформації стосовно договорів укладених відповідачем із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках, слід визнати протиправними та зобов`язати Державне підприємство "Ратнівське лісомисливське господарство" надати ОСОБА_1 публічну інформацію стосовно договорів укладених відповідачем із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках.

Статтею 23 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

У пункті 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З урахуванням того, що підставою для звернення позивача до суду став факт відмови відповідача у наданні публічної інформації, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" щодо відмови ОСОБА_1 у наданні інформації стосовно договорів укладених відповідачем із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках, слід визнати протиправними та зобов`язання Державне підприємство "Ратнівське лісомисливське господарство" надати ОСОБА_1 публічну інформацію стосовно договорів укладених відповідачем із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн., тому зважаючи на задоволення позову повністю, на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 768, 40 грн.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" щодо відмови ОСОБА_1 у наданні публічної інформації стосовно договорів укладених Державним підприємством "Ратнівське лісомисливське господарство" із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках.

Зобов`язати Державне підприємство "Ратнівське лісомисливське господарство" надати ОСОБА_1 публічну інформацію стосовно договорів укладених Державним підприємством "Ратнівське лісомисливське господарство" із приватними фірмами чи громадськими формуваннями про охорону приміщень, адмінбудівель, складів, ділянок лісу та іншого протягом 2018-2019 років та надати інформацію про кошти, витрачені відповідачем на таку охорону у 2016-2017 роках.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства "Ратнівське лісомисливське господарство" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство "Ратнівське лісомисливське господарство", адреса: 44101, Волинська обл., Ратнівський р-н, смт. Ратне, вул. Б.Хмельницького, 67.

Суддя Ю.Ю. Сорока