Справа № 215/5733/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2019 року Справа № 215/5733/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у м.Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
12.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, яка виявилась у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду заяви позивача від 12.11.2018 згідно правового режиму ст. 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8 ст. 11 ЗУ «Про державну службу» і принципів ст. 3, 33, 34 Конституції України;
- зобов`язати голову виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом, яким забезпечити конституційні права ст. 33, 34, 46, 47, 48, 49 Конституції України та надати зазначені документи згідно заяви позивача від 12.11.2018 вх. С-622;
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2018 адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до голови виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
17.01.2019 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2018 у справі №215/5733/18 було залишено без руху із встановленим терміном для усунення недоліків адміністративного позову.
02.05.2019 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2018 було повернуто позивачу.
17.05.2019 згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу № 215/5733/18 було передано для розгляду судді Захарчук-Борисенко Н.В.
21.05.2019 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №215/5733/18, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
03.07.2019 на адресу суду засобами електронного зв`язку від голови виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. У відзиві відповідач посилається на те, що 12.11.2018 позивач звернувся із заявою, яка зареєстрована під № АДРЕСА_4 , до виконкому Тернівської районної у місті ради, на що 29.11.2018 йому була надіслана відповідь на дане звернення поштою. А тому, відповідач вважає, що позивачу була підготовлена та направлена вичерпна відповідь на його заяву від 12.11.2018.
15.07.2019 на адресу суду від голови виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича надійшов відзив на адміністративний позов, аналогічного змісту відзиву від 03.07.2019, в якому останній заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до голови Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича із заявою (запитом), в якій просив:
- нормативно-правовим актом на підставі ст. ст. 3, 8, 19, 22, 33, 46, 47, 48, 55, 68, 95 Конституції України вжити заходи для забезпечення конституційних прав позивача;
- зобов`язати нормативно-правовим актом відділ реєстрації виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради передати органам реєстрації інформацію до Єдиного державного демографічного реєстру, де зазначити позивача з визначеним місцем його перебування за адресою: АДРЕСА_5 , за якою він надає соціальні послуги особі з інвалідністю та вжити заходи до усунення виявлених порушень;
- зобов`язати головного лікаря КЗ Криворізька міська лікарня №7 ДОР надати симтоматику для визнання не працездатності при діагнозі узлового зобу, копію якої надати позивачу;
- надати засвідчену належним чином виписку з Єдиного державного реєстру на поліпшення житлових умов позивача за 1987-2014 роки, виписку з книги реєстрації заяв про взяття на квартирний облік сім`ї позивача, виписку з книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень за 1987-2013 роки стосовно сім`ї позивача;
- зобов`язати головного лікаря КЗ Криворізька міська лікарня №7 ДОР надати кількість виданих лікарем - ендокринологом листів непрацездатності при захворюваннях ендокринної системи у 2015-2016 роках помісячно, із зазначенням загальної кількості таких хворих, які лікуються амбулаторно і надати вихідний номер звернення та висновки стосовно зазначеного, підтверджені математичними розрахунками;
- окремим листом пояснити, який орган визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії щодо соціального захисту у зв`язку з охороною життя та здоров`я, надати його повну юридичну адресу за номером телефона, E-mail, ЄДРПОУ;
- надати запрошення для позивача, з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду заяви від 12.11.2018.
Відповідачем надана до суду копія відповіді виконуючого обов`язків голови районної у місті ради заступника голови районної у місті ради С.Кушніра від 26.11.2018 на заяву (запит) позивача за №С-622 від 12.11.2018, якою відповідачем розглянуто заяву (запит) від 12.11.2018 №С-622 та надано вичерпну відповідь на вимоги позивача, викладені в заяві (запиті) від 12.11.2018 №С-622.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст. 7 вказаного Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг, встановлений статтями 15,16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені у них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян».
Частиною 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови.
Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, орган державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.
Суд перевіривши правомірність дій (бездіяльності) відповідача при розгляді заяви (запиту) позивача від 12.11.2018 згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку, що бездіяльність відповідача не допущена, а надана письмова відповідь від 26.11.2018 за №С-622 розглянута та направлена у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Таким чином із аналізу вказаних документів, слід дійти висновку, що відповідачем у строки, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» була надана відповідь на заяву (запит) позивача від 12.11.2018.
Отже, у даному випадку, при розгляді заяви (запиту) позивача від 12.11.2018 із наданих документів, судом не було встановлено бездіяльності відповідача, а, навпаки, при розгляді вказаної заяви (запиту) позивача відповідачем були вжиті активні дії, направлені на розгляд заяви (запиту) позивача у строки, визначені чинним законодавством, за результатами такого розгляду заяви позивачеві була надана (направлена 29.11.2018 на адресу позивача) вмотивована відповідь від 26.11.2018 №С-622.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Однак, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про бездіяльність відповідача при розгляді заяви (запиту) позивача від 12.11.2018 з урахуванням того, що відповідачем була надана вмотивована відповідь від 26.11.2018 на заяву (запит) позивача від 12.11.2018 у терміни, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
В той же час, відповідачем на адресу суду надіслано належні докази, які свідчать про надання вмотивованої відповіді позивачеві на його заяву (запит) від 12.11.2018, а тому вищенаведені докази спростовують бездіяльність відповідача при розгляді заяви (запиту) позивача від 12.11.2018, на які позивач посилається у позові.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом, яким забезпечити конституційні права ст. 33, 34, 46, 47, 48, 49 Конституції України та надати зазначені документи згідно заяви позивача від 12.11.2018 С-622, суд зазначає наступне.
З відповіді відповідача від 26.11.2018 за №С-622 вбачається наступне.
Щодо питання одержання деяких медичних документів встановлено, що відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення позивача направлено на розгляд до комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 7» Дніпропетровської обласної ради» за належністю.
Щодо надання засвідченої належним чином виписки з Єдиного державного реєстру на поліпшення житлових умов за 1987-2014 роки у виконкому районної у місті ради немає можливості, так як даного реєстру не існує. Окрім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при виконкомі районної у місті ради, а тому у відповідача не було підстав щодо надання йому житла.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування визначаються Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон 1105-XIV). Вказаним Законом 1105-XIV визначено гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради (далі - Управління) як одержувач компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи або за особою похилого віку, яка згідно з висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, з 01.12.2014 по теперішній час.
За дану категорію осіб Управлінням провадиться обчислення єдиного внеску згідно Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 року№ 178.
Суд зазначає, що даною відповіддю відповідач надав ОСОБА_1 вичерпну відповідь, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом, яким забезпечити конституційні права ст. 33, 34, 46, 47, 48, 49 Конституції України та надати зазначені документи згідно заяви позивача від 12.11.2018 вх. С-622 є не обгунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з вищезазначених підстав.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання голову виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича протягом 15-ти днів вжити заходи для забезпечення гарантій держави на вільне волевиявлення на виборах 30.03.2019, зареєструвати місцем перебування позивача адресу: АДРЕСА_5 , за якою позивач надає соціальні послуги особі з інвалідністю, чим забезпечити гарантії ст.ст. 3, 33 , 70, 71 Конституції України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відомості про реєстрацію місця перебування вносяться до довідки про звернення за захистом в Україні, зразок якої затверджується наказом Міністерства внутрішніх справ.
Позивач не надав до суду відповідну довідку для підтвердження своєї правової позиції , а тому суд вважає, що у відповідача не було законних підстав зареєструвати його місце перебування за адресою: АДРЕСА_5 , за якою позивач надає соціальні послуги особі з інвалідністю.
Таким чином, враховуючи те, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.11.2018 № 2631-VIII, чергові вибори Президента України були призначені на неділю, 31.03.2019 року, а справа № 215/5733/18 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 17.05.2019 року, тобто після дня голосування, суд доходить висновку про залишення позовної заяви в цій частині позовних вимог без розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В частині позовних вимог про зобов`язання голову виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича протягом 15-ти днів вжити заходи для забезпечення гарантій держави на вільне волевиявлення на виборах 30.03.2019, зареєструвати місцем перебування позивача адресу: АДРЕСА_5 , за якою позивач надає соціальні послуги особі з інвалідністю, чим забезпечити гарантії ст.ст. 3, 33 , 70, 71 Конституції України залишити без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко