Справа № 743/1071/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1071/19 Суддя (судді) першої інстанції: Сташків В.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Лічевецького І.О.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.06.2019 (Чернігівська область, смт. Ріпки, дата складання повного тексту - 12.06.2019) у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з метою ідентифікації та/або забезпеченння видворення, з поміщенням до ПТПІ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:

- примусово видворити з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- затримання громадянина громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість років.

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, є нелегальним мігрантом, ухиляється від виїзду із України, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення, а також існує ризик його втечі, що є підставою для його затримання.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.06.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно із частиною першою ст. 319 КАС України, рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 частини першої ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Зокрема, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаним позовом.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За матеріалами справи 16.08.2018 під час проведення заходів направлених на виявлення фактів порушення міграційного законодавства по вул. Березняківська, 4-А, м. Київ був виявлений громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування його на території України.

Рішенням ГУ ДМС України в м. Києві про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця без громадянства від 16.08.2018:

- примусово повернено до країни походження або третьої країни громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 12.08.2018;

- заборонено громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їзд в Україну строком на 3 роки до 04.09.2021.

Рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну відповідачем в установлений строк не виконано.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду з позовом про затримання та примусове видворення за межі України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, дійшов висновку про обґрунтованість дій позивача та наявність підстав для задоволення позову.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частини першої ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Зокрема, підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про примусове видворення відповідача стало невиконання останнім у добровільному порядку рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 16.08.2018, яким відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 12.08.2018.

Згідно з абз. 2 частини другої ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, трьохмісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Відповідно до частиною першої ст. 30 Закону України № 3773-VI від 22.09.2011 "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з частиною першою ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З огляду на приписи частини першої ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", підстави, які дають позивачу право на пред`явлення вищезазначених позовних вимог виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Таким чином, перебіг трьохмісячного строку для звернення до суду з даним позовом розпочався 13.08.2018 після закінчення строку для виконання рішення ГУ ДМС в місті Києві про примусове повернення з України.

Разом з тим, з даним адміністративним позовом позивач звернувся 12.06.2019, тобто із порушенням строку встановленого абз. Частини другої ст. 122 КАС України.

В свою чергу, із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом позивач не звертався, вказане питання судом першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження та в подальшому не вирішувалось.

Згідно з частиною третьою ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що позивач пропустив строк для звернення до суду з даним позовом і не заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування рішення суду від 12.06.2019.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про залишення без розгляду позовних вимог.

Разом з тим, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт просив прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, в той час як судом встановлені підстави для залишення адміністративного позову без розгляду. У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.06.2019 скасувати.

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з метою ідентифікації та/або забезпеченння видворення, з поміщенням до ПТПІ - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.07.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

І.О. Лічевецький