Справа № 263/17297/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року справа №263/17297/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Ястребової Л.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 263/17297/18 (головуючий суддя І інстанції - Череповський Є.В.), складене в повному обсязі 23 травня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії згідно з довідками про працю з коефіцієнтами заробітної плати за період з 1975 по 1979 роки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 263/17297/18 у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідач без його відома взяв до уваги при перерахунку пенсії стаж з 01.07.2000 року до 31.01.2018 року з урахуванням якого був знижений його індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 2,06553 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за рік до виходу на пенсію 1987-1988) до 1,81255. Наголошує на тому, що у його пенсійній справі маються заяви про виключення періодів зі страхового стажу у тому числі за період з 01.07.2000 року до 31.01.2008 року. Вважає, що при переході на нові умови перерахунку коефіцієнт розрахунку є невірним. Зазначає, що ПФУ в подальшому був взятий показник заробітної плати у середньому на одну людину в Україні, замість того, щоб узяти календарний рік, який передує пенсії (2013). Крім того, Управлінням не було взято до уваги довідку з найкращими показниками коефіцієнта заробітної плати з 1975 по 1979 роки.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії згідно з довідками про працю з коефіцієнтами заробітної плати за період з 1975 по 1979 роки в частині позовних вимог за період з січня 2004 року по 10.06.2018 року залишено без розгляду. Ухвала суду позивачем не оскаржувалася.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тут і далі - в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивачу) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Пункт 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає проведення оптимізації заробітку для обчислення пенсії.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

З вищезазначеного слідує, що ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено два можливих способи визначення показника заробітної плати для перерахунку пенсії за вибором пенсіонера: розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія (тобто за 60 місяців в період до 1 липня 2000 року); в розрахунку для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Під час апеляційного розгляду судом досліджена пенсійна справа позивача, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України, перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 16.08.1988 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1), призначену відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та всі призначені пенсії були обчислені відповідно дог цього Закону: П = Зп*Кс(де П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 25 цього Закону). Позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту заробітної плати 2,06553.

Позивач з обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що перерахунок пенсії при переході на нові умови коефіцієнт заробітної плати 2,06553 був невірним, оскільки Пенсійним органом було взято показник заробітної плати у середньому на одну людину в Україні у розмірі 306,45 замість календарного року, що передує року перерахунку пенсії (2003р.) у розмірі 372,72 грн., що є помилковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на момент прийняття розпорядження відповідачем), для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем було застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік та коефіцієнт заробітної плати склав 2,06553.

За заявою позивача від 15.03.2006, Управлінням прийнято розпорядження № 134489 від 02.04.2006 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 по стажу та заробітній платі, відповідно до якого була врахована заробітна плата за період з 1975-1979 роки та 01 липня 2000 року по 31 грудня 2005 року, коефіцієнт заробітної плати для обчислення склав 2,09796, тобто вище попереднього.

При перерахунку пенсії з 01.03.2008 була врахована довідка позивача про доходи за період з 01.01.1975 по 31.12.1980 та даних персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.01.2008. Для розрахунку заробітку для обчислення розміру пенсії застосовувалася заробітна плата за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. та проводилася оптимізація заробітної плати, внаслідок чого коефіцієнт заробітної плати після її проведення зменшився до 1,80275. При цьому внаслідок застосування заробітної плати за 2017 рік розмір пенсії позивача збільшився.

Позивач посилається на наявність в матеріалах пенсійної справи заяв про виключення періодів зі страхового стажу, проте в пенсійній справі позивача відсутні будь-які заяви про виключення певних періодів як страхового стажу так із заробітної плати, тому відповідачем проводилися перерахунки автоматизованим способом, шляхом проведення оптимізації усіх наявних періодів заробітної плати, виключаючи невигідні.

Відповідно до п. 4-3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017, з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Як свідчать матеріали пенсійної справи, при масовому перерахунку з жовтня 2017 року, у зв`язку із зменшенням коефіцієнту при перерахунку пенсії позивача застосовано середню заробітну плату за період з 2014 по 2016, внаслідок чого розмір пенсії позивача збільшився.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 263/17297/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення в повному обсязі в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 23 липня 2019 року.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць