Справа № 160/4033/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року Справа № 160/4033/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя: Ільков В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
представника позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача: Свиди В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №160/4033/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу,-
1. До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточнень від 13.05.2019 року, позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати припис на усунення виявлених порушень №ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року, винесений головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Харченко Маргаритою Броніславівною;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою відповідачем - Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, в особі першого заступника начальника ОСОБА_3 Михайловичем, на позивача накладено штраф в сумі 2503800,00 гривень;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою відповідачем - Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, в особі першого заступника начальника Осадчим ОСОБА_4 , на позивача накладено штраф в сумі 4173,00 гривень.
2. Також, 06.05.2019 року до суду надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій позивач просив суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року та №ДН1452/263/АВ/ТД/-ФС/329 від 11.04.2019 року.
3. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 06.05.2019 року вказана справа була розподілена судді Ількову В.В.
4. Ухвалою суду від 07.05.2019 року у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову у справі №160/4033/19 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу, було відмовлено.
5. Ухвалою суду від 07.05.2019 року позовну заяву ФОП Кузьмічова ОСОБА_5 було залишено без руху.
6. Позивачем, в строк зазначений в ухвалі суду від 07.05.2019 року були усунуті недоліки позовної заяви.
7. Ухвалою суду від 14.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/4033/19 та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 30.05.2019 року.
8. Ухвалою суду від 14.05.2019 року судом були витребувані у відповідача належним чином завірені докази по справі № 160/4033/19, а саме:
- припис на усунення виявлених порушень №ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року, винесений головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Харченко Маргаритою Броніславівною;
- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою відповідачем - Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, в особі першого заступника начальника Осадчим Ігорем ОСОБА_6 , на позивача накладено штраф в сумі 2503800,00 гривень;
- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою відповідачем - Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, в особі першого заступника начальника ОСОБА_7 , на позивача накладено штраф в сумі 4173,00 гривень;
- акт інспекційного відвідування № ДН1452/263/АВ від 21.03.2019 року;
- пояснення позивача від 22.03.2019 року;
- зауваження позивача від 22.03.2019 року до акту інспекційного відвідування;
- відповідь відповідача на зауваження від 26.03.2019 року № 167.
9. 28.05.2019 року відповідачем було надано відзив на адміністративний позов №160/4168/19, разом із витребуваними судом доказами по справі.
10. 30.05.2019 року розгляд справи відкладено до 24.06.2019 року.
11. 30.05.2019 року представником позивача було подано клопотання про допит позивача, як свідка.
12. Також, 30.05.2019 року позивачем була надана відповідь на відзив відповідача.
13. 24.06.2019 року позивачем були надані до суду письмові пояснення до позову.
14. 24.06.2019 року було здійснено допит позивача, як свідка.
15. 24.06.2019 року в судовому засіданні представник позивача та представник відповідача, кожен окремо, заявили клопотання про зупинення провадження по справі №160/4033/19, з наданням часу для примирення сторін.
16. Ухвалою суду від 24.06.2019 року клопотання ФОП ОСОБА_2 та клопотання Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про зупинення провадження для наданням часу для примирення сторін по справі №160/4033/19, було задоволено та зупинено провадження в адміністративній справі №160/4033/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу, для надання часу для примирення сторін до 18.07.2019 року.
17. 11.07.2019 року відповідач надав додатковий відзив на позовну заяву по справі №160/4033/19.
18. 18.07.2019 року позивач надав письмові пояснення до позову по справі №160/4033/19.
19. Ухвалою суду від 18.07.2019 року поновлено провадження у справі №160/4033/19.
20. Ухвалою суду від 18.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.07.2019 року, за клопотанням учасників справи.
21. У судовому засіданні 18.07.2019 року представники сторін підтримали обрані правові позиції.
22. У період з 20.03.2019 року по 21.03.2019 року відповідачем був проведений позаплановий захід - інспекційне відвідування за результатами якого складений Акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН1452/263/АВ від 21.03.2019 року.
23. На Акт перевірки від 21.03.2019 року та на висновки, здійснені контролюючим органом під час здійснення інспекційного відвідування, позивачем були подані зауваження щодо неправомірності та необґрунтованості висновків цього Акту перевірки.
24. У Акті перевірки зазначено, що позаплановий захід - інспекційне відвідування проведено у відповідності до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, згідно з наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 12.03.2019 року № 293-1, направлення від 19.03.2019 року №62, на підставі інформації, наданої листом Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області від 27.02.2019 року № 4715/05-05/269 (вх. № 4929 від 06.03.2019 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) щодо працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року з питань оформлення трудових відносин.
25. Контролюючим органом під час здійснення перевірки питання оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_8 . ОСОБА_9 та фізичними особами було встановлено, що нібито фактичний допуск до роботи 20 працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 1,3 ст. 24 КЗпП України, ст. 29, 57, ч. 1, 3 ст. 66, ст. 67, 69, 70 КЗпП України та п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників».
26. Крім того, в акті перевірки відповідачем також було зазначено, що укладення цивільно-правових договорів заборонено п. 2 ч. 5 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" та позбавляє права найманого працівника обов`язкових елементів нормативно-правових актів трудового законодавства, у тому числі права на одержання щорічної відпустки або грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, гарантій в сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема в разі настання нещасного випадку на виробництві, на випадок безробіття, тощо.
27. Обґрунтовуючи свої висновки в Акті перевірки, контролюючий орган виходив із того, що: договорами на Виконавців, як на штатних працівників, покладено обов`язки продавця непродовольчих товарів; договорами для виконавця, як для штатного працівника, передбачено матеріальну відповідальність виходячи з того, що пунктами 3.1 договорів визначено, що сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством; договорами для виконавця, як для штатного працівника, визначено виконання робіт постійного характеру, виходячи з того, що пунктами 6.1 договорів визначені терміни дії договорів; в договорах та у актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) не визначено обсягу виконуваних робіт.
28. На підставі висновків, наведених в Акті перевірки, контролюючим органом був складений оскаржуваний позивачем Припис про усунення виявлених порушень №ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року, згідно з яким ФОП ОСОБА_2 вказано на порушення ч. 1 та 3 ст. 24 КЗпП України, ч. 1 ст. 21 КЗпП України, п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», ст.57, ч. 1, 3 ст. 66, ст. 67, 69, 70 КЗпП України та зобов`язано їх усунути в строк до 08.04.2019 року.
29. Цей припис позивач вважає протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки був прийнятий неправомірно та прийнятий лише на припущеннях відповідача, а отже є таким, що не підлягає виконанню.
30. У подальшому, 11.04.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області були прийняті оскаржувані постанови про накладення на позивача штрафів, а саме:
- постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача накладено штраф в сумі 2 503 800,00 гривень;
- постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача було накладено штраф в сумі 4 173,00 гривень.
31. Зазначив про те, що позивач не погоджується з висновками відповідача про порушення ним вимог трудового законодавства, викладеними в Акті перевірки, також не погоджується із прийнятим відповідачем приписом від 27.03.2019 року та Постановами про накладення на нього штрафних санкцій, з огляду на те, що інспектором праці під час інспекційного відвідування неповно та не об`єктивно з`ясовані всі обставини, що мають значення для прийняття оскаржуваних припису та постанов про накладення штрафний санкцій на позивача.
32. Висновки, викладені в Акті перевірки, не узгоджуються з вимогами чинного законодавства та є помилковими і необґрунтованими.
33. Вважає, що інспектором праці під час перевірки не було дотримано принципу об`єктивності та неупередженості, визначеного Законом № 877, оскільки не було з`ясовано всіх обставин щодо питання, яке було предметом перевірки, та невраховано дійсного характеру взаємовідносин, які існували, а саме: вказані фізичні особи та позивач не опитувались з питань характеру взаємовідносин з Позивачем, режиму їх роботи, періодичності надання послуг, додаткові пояснення не витребовувались; інспектором праці не витребовувались та не вивчались додаткові документи, які свідчать про дійсний характер взаємовідносин між фізичними особами та Позивачем, а саме особисті заяви фізичних осіб щодо умов можливого співробітництва з Позивачем, звіти про надані послуги тощо; інспектором праці не запитувалась та не отримувалась інформація від інших державних органів, яка необхідна для проведення інспекційного відвідування, зокрема, й з органів Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України про отримувані фізичними особами доходи та джерела цих доходів, сплату податків та страхових внесків.
34. Вважає, що надаючи оцінку в Акті перевірки характеру правовідносин між фізичними особами, які надавали послуги, та позивачем, та перекваліфіковуючи фактичні цивільно-правові взаємовідносини у трудові, інспектор праці вийшов за межі повноважень, визначених законодавством.
35. Також, зазначив щодо висновків інспектора праці в Акті перевірки про те, що позивач повинен був укласти трудові договори з фізичними особами, які надавали йому послуги на підставі укладених договорів цивільно-правового характеру, то на думку позивача ці висновки зроблені на не повно з`ясованих обставинах справи та не ґрунтуються на нормах законодавства.
36. Позивач зазначив про те, що висновок контролюючого органу в Акті перевірки про те, що фактичним допуском працівників до роботи без оформлення трудового договору позивачем порушені вимоги законодавства - ч. 3. ст. 24 КЗпП України, є необґрунтованими, оскільки цей факт може бути встановлений судом на підставі його рішення або за зверненням самої фізичної особи, яка вимагає перевірки.
37. З висновками відповідача, наведеними в Акті перевірки про те, умови укладених цивільно-правових договорів про матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених обов`язків (п. 3.1) та строки дії договорів містять ознаки трудових відносин, що притаманне для виконання роботи постійного характеру та штатними працівниками, позивач не погоджується, оскільки: умови відповідальності за невиконання або неналежне виконання договору також передбачені й ч. 1 ст. 906 ЦК України, відповідно до якої виконавець відшкодовує замовнику завдані збитки, тобто несе майнову (матеріальну) відповідальність; інспектором праці не з`ясовувався дійсний пункт 3.1 договорів у тому розумінні, як його сприймають сторони договору. Більш того, в цьому пункті зазначено, що відповідальність настає за невиконання або неналежне виконання покладених на сторони зобов`язань, а не за заподіяну шкоду; умови договорів про строк його дії узгоджують з нормами ст. 905 ЦК України, відповідно до якої, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, що фактично мало місце в дійсності та відображено в договорах про надання послуг.
38. Враховуючи те, що з фізичними особами були укладені саме договори, за якими надавалися послуги, то їх умови про матеріальну відповідальність та строк не спростовують цивільно-правовий характер взаємовідносин між сторонами.
39. Крім того, зазначив про те, що аналізуючи акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), інспектор праці зазначає в Акті перевірки про те, в них не зазначено обсягу виконуваної роботи, та робить висновок про постійність характеру відносин, що характерно трудовим відносинам, проте такий висновок є помилковим оскільки відповідачем не перевірялися заяви фізичних осіб, які пропонували свої послуги позивачу, та їхні звіти про виконані роботи (надані послуги), які додаються до позовної заяви.
40. Проте, зі змісту вказаних заяв та звітів вбачається, що фізичні особи висловлювали свою пропозицію надавати послуги з просування товарів в мережі Інтернет дистанційно за вільним графіком; працювати за режимом робочого часу, як це передбачено для штатних працівників, вони не бажали за відсутністю такої можливості; для надання послуг вони мають власні технічні засоби. У звітах, які вони подавали, та на підставі яких у подальшому складалися акти приймання-передачі виконаних робіт (послуг), зазначено види та характер наданих послуг.
41. З тих документів, які не були перевірені інспектором праці, вбачається, що послуги, які надавалися Позивачу, не можливо кваліфікувати як виконання трудових функцій.
42. Також зазначив про те, що в акті перевірки вказано, що договорами на замовника, як на штатного працівника, покладено обов`язки продавця непродовольчих товарів і саме з цього робить висновок про наявність між сторонами трудових відносин.
43. Однак, такий висновок контролюючого драгун є хибним та спростовується заявами фізичних осіб та їхніми звітами про виконані роботи (надані послуги).
44. У Акті перевірки інспектором праці зазначено, що Позивачем було вчинені дії, спрямовані на приховування трудових відносин, шляхом укладення договорів цивільно-правового характеру, що заборонено п. 2 ч. 5 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення».
45. Також, в акті перевірки зазначено, що укладення цивільно-правових договорів позбавляє права найманого працівника обов`язкових елементів нормативно-правових актів трудового законодавства, зокрема, й гарантій в сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема в разі настання нещасного випадку на виробництві, на випадок безробіття, тощо.
46. Проте, з таким висновком Позивач також не погоджується, оскільки надання фізичними особами Позивачу послуг жодним чином не впливало на отримання гарантій в сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема в разі настання нещасного випадку на виробництві, на випадок безробіття, тощо, з огляду на те, що це законодавство передбачає сплату страхових внесків за осіб, які працюють за цивільно-правовими договорами (угодами) та надає таким особам відповідні гарантії.
47. Зазначив про те, що ним на суми доходу, який отримували фізичні особи, з якими укладені договори про надання послуг, нараховувався та сплачувався єдиний соціальний внесок у встановленому розмірі, що було перевірено відповідачем та підтверджується звітністю з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
48. Таким чином, вважає, що гарантії в сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема в разі настання нещасного випадку на виробництві, на випадок безробіття, тощо позивачем були дотримані, а висновки відповідача в цій частині є безпідставними.
49. Крім того, зазначив про те, що перевірка була здійснена не за місцем інспекційного відвідування.
50. Отже, з урахуванням вищезазначеного, позивач вважає, що припис та постанови про накладення штрафу, винесені відповідачем як за відсутністю правових підстав, а також з порушенням вимог ч. 7 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до якої, у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), то така норма повинна трактуватися в інтересах суб`єкта господарювання.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
51. Згідно порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, згідно з наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 12.03.2019 року №293-І направлення від 19.03.2019 року № 62, на підставі інформації, наданої листом Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області від 27.02.2019 року №4715/05-05/269 (вх. № 4929 від 06.03.2019 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) щодо працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року, проведено позаплановий захід - інспекційне відвідування дотримання вимог законодавства про працю фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , торговельний комплекс, з питань оформлення трудових відносин, під час якого виявлено порушення вимог законодавства про працю. На підставі акту винесено оскаржувані припис від 27.03.2019 року про усунення виявлених порушень та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача накладено штраф в сумі 2 503 800,00 гривень, а також була прийнята постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача було накладено штраф в сумі 4 173,00 гривень.
52. Відповідач вважає, що припис та постави такими, що складені на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
53. Щодо постанови № ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328, зазначили про те, що контролюючим органом встановлено, що видом основної діяльності ФОП ОСОБА_2 є «Роздрібна торгівлі. що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет і основний`Код КВЕД 47.91. Шляхом аналізу наданих в ході проведення інспекційного відвідування документів контролюючи органом було встановлено, про те, що потягом 2018-2019 років між ОСОБА_2 , як Замовником та 20-ма громадянами, як Виконавцями було укладено цивільно-правові договори щодо виконання робіт, у яких стосовно виконавців визначено: 1) У цивільно-правовому договорі б/н від 02.01.2018 зазначено: Відповідно до пункту 1.1. Замовник доручає, а Виконавець, в особі ОСОБА_10 (інн НОМЕР_1 ) бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): послуги з просування товарів в Інтернеті в строк з 02.01.2018 року до 30.04.2018 року. Тобто, договором на виконавця як на штатного працівника покладено обов`язки продавця непродовольчих товарів.Відповідно до пункту 3.1. Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством. Тобто, договором для виконавця як для штатного працівника передбачено матеріальну відповідальність. Пунктом 6.1. визначено термін дії договору, а саме, з 02.01.2018 року до 30.04.2018 року Тобто, договором для виконавця як для штатного працівника визначено виконання робіт постійного характеру.
54. На виконання цивільно-правового договору Замовником було складено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) у якому обумовлено прийняття робіт, загальна вартість робіт (послуг) та відсутність зауважень та претензій у замовника і Виконавця по якості та обсягу виконаних робіт (наданих послуг).
55. Разом з тим, у договорі та у акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) не визначено обсяг виконуваних робіт.
56. Також, у цивільно-правовому договорі б/н від 02.01.2018 року зазначено:
57. Відповідно до пункту 1.1. Замовник доручає, а Виконавець, в особі ОСОБА_11 (інн НОМЕР_2 ) бере на себе зобов`язання виконати такі роботи ( надати послуги): послуги з просування товарів в Інтернеті в строк з 02.01.2018 року до 30.04.2018 року.
58. Тобто, договором на виконавця як на штатного працівника покладено обов`язки продавця непродовольчих товарів.
59. Відповідно до пункту 3.1. Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством.
60. Тобто, договором для виконавця як для штатного працівника передбачено матеріальну відповідальність.
61. Пунктом 6.1. визначено термін дії договору, а саме, з 02.01.2018 року до 30.04.2018 рроку Тобто, договором для виконавця як для штатного працівника визначено виконання робіт постійного характеру.
62. На виконання цивільно-правового договору Замовником було складено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) у якому обумовлено прийняття робіт, загальна вартість робіт (послуг) та відсутність зауважень та претензій у замовника і Виконавця по якості та обсягу виконаних робіт (наданих послуг). Разом з тим, у договорі та у акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) не визначено обсяг виконуваних робіт (проведених навчань).
63. Ідентичного змісту укладено цивільно-правові договори з 02.01.2018 року з громадянами: ОСОБА_12 (інн НОМЕР_3 ) ОСОБА_13 (інн. НОМЕР_4 ), ОСОБА_14 (інн. НОМЕР_5 ) ОСОБА_15 (інн НОМЕР_6 ) ОСОБА_16 (інн. НОМЕР_7 ) ОСОБА_17 (інн. НОМЕР_8 ) ОСОБА_18 (інн. НОМЕР_9 ) ОСОБА_19 (інн. НОМЕР_10 ) ОСОБА_20 (інн. НОМЕР_11 ).
64. Згідно «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за 2018 рік зазначені громадяни надавали послуги протягом 2018 року.
65. Ідентичного змісту укладено цивільно-правові договори з 02.01.2019 року з громадянами: ОСОБА_21 (інн НОМЕР_12 ), ОСОБА_22 (інн НОМЕР_13 ).
66. Ідентичного змісту укладено цивільно-правові договори з 01.03.2019 року з громадянами: ОСОБА_23 (інн НОМЕР_14 ) ОСОБА_24 (інн НОМЕР_15 ) ОСОБА_25 (інн НОМЕР_16 ) ОСОБА_26 (інн НОМЕР_17 ) ОСОБА_27 (інн НОМЕР_18 ) ОСОБА_28 (інн НОМЕР_19 ) ОСОБА_29 (інн НОМЕР_20 ).
67. Таким чином, контролюючий орган вважає, що предметом укладених цивільно-правових договорів ФОП ОСОБА_2 з фізичними особами є процес праці, а не її кінцевий результат. Фізичні особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції відповідно до визначеного виду виконуваної роботи. В самих цивільно-правових договорах не визначено обсягу роботи.
68. Таким чином, ФОП ОСОБА_2 застосовував працю громадян без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням ст.24 КЗпП України та вчинило дії, спрямовані на приховування трудових відносин, шляхом укладення договорів цивільно-правового характеру, що заборонено п.2 ч.5 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення».
69. Крім того, укладення цивільно-правових договорів позбавляє права найманого працівника обов`язкових елементів нормативно-правових актів трудового законодавства, у тому числі права на одержання щорічної відпустки або грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, гарантій в сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема в разі настання нещасного випадку на виробництві, на випадок безробіття.
70. Отже, під час здійснення інспекційного відвідування, контролюючий орган встановив та вважає, що ФОП ОСОБА_2 фактично допущено до роботи 20 вищевказаних працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч.1 ст.21, ч.1,3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування двадцяти найманих працівників, на підставі чого була прийнята оскаржувана постанова № ДН1452/263/АВ/ТД -ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача накладено штраф в сумі 2 503 800,00 гривень.
71. Щодо постанови № ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329, відповідач зазначив про те, що позивачем за фактичною адресою: місто Кривий Ріг, вул. Лєрмонтова, 9а, торговельний комплекс, з питань оформлення трудових відносин: відсутня інформація щодо наявності правил внутрішнього трудового розпорядку, ознайомлення працівників з їх правами і обов`язками, інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці працівника, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства; з правилами внутрішнього трудового розпорядку; інструктування працівників з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони, чим порушено вимоги ст. 29 КЗпП України.
72. Крім того, на працівників не заведені особові картки форми П-2. Зазначене порушує вимоги п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» «Із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, працівники ознайомлені під розписку.
73. Під час здійснення перевірки контролюючим органом не було встановлено час початку та закінчення робочих годин, перерви, чим порушено вимоги ст. 57 КЗпП України «час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності», ч.1, ч.3 ст. 66 КЗпП України «Працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Працівники використовують час перерви на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи».
74. Крім того, позивачем не було визначено вихідні дні. Зазначене порушує вимоги ст. 67, 69, 70 КЗпП України відповідно, до яких «При п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні - один вихідний день» ... «На підприємствах, в установах, організаціях, зупинення роботи яких неможливе з виробничо-технічних умов або через необхідність безперервного обслуговування населення вихідні дні надаються в різні дні тижня почергово кожній групі працівників ...» Тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як сорок дві години», на підставі чого контролюючим органом була прийнята оскаржувана постанова №ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача було накладено штраф в сумі 4 173,00 гривень.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
75. Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 12.03.2019 року № 293-І направлення від 19.03.2019 року № 62, інформації, наданої листом Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області від 27.02.2019 року № 4715/05-05/269 (вх. № 4929 від 06.03.2019 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) щодо працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року, посадовою особою відповідача було здійснено позаплановий захід - інспекційне відвідування дотримання вимог законодавства про працю фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , торговельний комплекс, з питань оформлення трудових відносин, під час якого виявлено порушення вимог законодавства про працю.
76. За результатами інспекційного відвідування було складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН1452/262/АВ від 21.03.2019 року.
77. Вказаною перевіркою встановлено такі порушення:
- в порушення ч.1,3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, контролюючим органом було встановлено, що потягом 2018-2019 років між ОСОБА_2 , як Замовником та 20-ма громадянами, як Виконавцями було укладено цивільно-правові договори щодо виконання робіт, у яких стосовно виконавців визначено:
1) У цивільно-правовому договорі б/н від 02.01.2018 зазначено:
Відповідно до пункту 1.1. Замовник доручає, а Виконавець, в особі ОСОБА_10 (інн НОМЕР_1 ) бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): послуги з просування товарів в Інтернеті в строк з 02.01.2018 року до 30.04.2018 року.
78. Тобто, договором на виконавця як на штатного працівника покладено обов`язки з просування непродовольчих товарів.
79. Відповідно до пункту 3.1. Сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством.
80. Тобто, договором для виконавця як для штатного працівника передбачено матеріальну відповідальність.
81. Пунктом 6.1. визначено термін дії договору, а саме, з 02.01.2018 року до 30.04.2018 року
82. Тобто, договором для виконавця як для штатного працівника визначено виконання робіт постійного характеру.
83. На виконання цивільно-правового договору Замовником було складено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) у якому обумовлено прийняття робіт, загальна вартість робіт (послуг) та відсутність зауважень та претензій у замовника і Виконавця по якості та обсягу виконаних робіт (наданих послуг).
84. Ідентичного змісту укладено цивільно-правові договори з 02.01.2018 року з громадянами: ОСОБА_12 (інн НОМЕР_3 ) ОСОБА_13 (інн НОМЕР_4 ), ОСОБА_14 (інн НОМЕР_5 ) ОСОБА_15 (інн НОМЕР_6 ) ОСОБА_16 (інн НОМЕР_7 ) ОСОБА_17 (інн НОМЕР_8 ) ОСОБА_18 (інн НОМЕР_9 ) ОСОБА_19 (інн НОМЕР_10 ) ОСОБА_20 (інн НОМЕР_11 ).
85. Згідно «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за 2018 рік зазначені громадяни надавали послуги протягом 2018 року.
86. Ідентичного змісту укладено цивільно-правові договори з 02.01.2019 року з громадянами: ОСОБА_21 (інн НОМЕР_12 ), ОСОБА_22 (інн НОМЕР_13 ).
87. Ідентичного змісту укладено цивільно-правові договори з 01.03.2019 року з громадянами: ОСОБА_23 (інн НОМЕР_14 ) ОСОБА_24 (інн НОМЕР_15 ) ОСОБА_25 (інн НОМЕР_16 ) ОСОБА_26 (інн НОМЕР_17 ) ОСОБА_27 (інн НОМЕР_18 ) ОСОБА_28 (інн НОМЕР_19 ) ОСОБА_29 (інн НОМЕР_20 ).
88. Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що предметом укладених цивільно-правових договорів ФОП ОСОБА_2 з фізичними особами є процес праці, а не її кінцевий результат. Фізичні особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції відповідно до визначеного виду виконуваної роботи. В самих цивільно-правових договорах не визначено обсягу роботи.
89. Отже, ФОП ОСОБА_2 застосовував працю громадян без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням ст.24 КЗпП України та вчинило дії, спрямовані на приховування трудових відносин, шляхом укладення договорів цивільно-правового характеру, що заборонено п.2 ч.5 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення».
90. Крім того, укладення цивільно-правових договорів позбавляє права найманого працівника обов`язкових елементів нормативно-правових актів трудового законодавства, у тому числі права на одержання щорічної відпустки або грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, гарантій в сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема в разі настання нещасного випадку на виробництві, на випадок безробіття, тощо.
91. Отже, під час здійснення інспекційного відвідування, контролюючий орган встановив, що позивачем фактично було допущено до роботи 20 працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч.1 ст.21, ч.1,3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування двадцяти найманих працівників;
- в порушення ст. 66 КЗпП України, відсутня інформація щодо наявності правил трудового розпорядку, ознайомлення працівників з їх правами і обов`язками, інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці працівника, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх виливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства; з правилами внутрішнього трудового розпорядку; інструктування працівників з техніки безпеки; виробничої санітарії; гігієни праці і протипожежної охорони, чим порушено вимоги ст. 29 КЗпП України;
- в порушення п.2.5 Інструкції № 58, на працівників не заведені особові картки форми П-2. Зазначене порушує вимоги п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» «Із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, працівники ознайомлені під розписку;
- в порушення ст. 57, ч.1, ч.3 ст. 66 КЗпП України, не встановлено час початку та закінчення робочих годин, перерви, чим порушено вимоги ст. 57 КЗпП України «час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності», ч.1 , ч.3 ст. 66 КЗпП України «Працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. ... Працівники використовують час перерви на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи»;
- в порушення ст. 67, 69, 70 КЗпП України, ФОП ОСОБА_2 не визначено вихідні дні. Зазначене порушує вимоги ст. 67, 69, 70 КЗпП України відповідно до яких «При п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні - один вихідний день» ... «На підприємствах, в установах, організаціях, зупинення роботи яких неможливе з виробничо-технічних умов або через необхідність безперервного обслуговування населення ... вихідні дні надаються в різні дні тижня почергово кожній групі працівників ...» ... «Тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як сорок дві години».
92. 20.03.2019 року позивачем були надані посадовій особі відповідача письмові пояснення щодо укладення ним договорів із працівниками, в яких позивач повідомив відповідача, про те, що позивач протягом 2018 року не використовував найману працю, а також вказав, що всі особи, які у нього працюють є працевлаштованими. Також, 01.03.2019 року позивачем було працевлаштовано за трудовими договорами сім осіб, звіт-повідомлення про їх прийняття відправлено до Криворізької Північної ОДПІ м. Кривого Рогу.
93. Не погодившись із вказаними висновками, які викладені в акті інспекційного відвідування позивач подав зауваження на акт інспекційного відвідування №ДН1452/262/АВ від 21.03.2019 року, в який позивач зазначив, що він не погоджується з викладеними висновками контролюючого органу в акті інспекційного відвідування, оскільки впродовж 2018 року підприємницька діяльність ним здійснювалась виключно наданням послуг засобами Інтернету. Для цього, ним було укладено протягом 2018 року 11 договорів правового характеру, в яких він виступав Замовником, а Виконавцем такі особи: ОСОБА_10 (інн НОМЕР_1 ), ОСОБА_11 (інн НОМЕР_2 ), ОСОБА_12 (інн НОМЕР_3 ), ОСОБА_13 (інн НОМЕР_4 ), ОСОБА_14 (інн НОМЕР_5 ), ОСОБА_15 (інн НОМЕР_6 ), ОСОБА_16 (інн НОМЕР_7 ), ОСОБА_17 (інн НОМЕР_8 ), ОСОБА_18 (інн НОМЕР_9 ), ОСОБА_19 (інн НОМЕР_10 ), ОСОБА_20 (інн НОМЕР_11 ) з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року з предметом договору - надання послуг з просування товарів в Інтернеті.
94. Також, зазначив, що усіма договорами передбачено, що Виконавець надає послуги на свій ризик, не підпорядковується правилам внутрішнього трудовою розпорядку, не має права на отримання допомоги з соціального страхування, всі договори містять умови по виплаті винагороди за надані послуги. Після виконання послуг в повному обсязі і оформлення акту прийому - передачі, із усіма Виконавцями позивачем здійснювалась виплата винагороди за надані послуги, у терміни, передбачені умовами трудових договорів.
95. Отже, висновки в акті інспекційного відвідування про наявність підміни трудових відносин на цивільно-правові є хибними, та необґрунтованими.
96. Листом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 167 від 26.03.2019 року позивача було повідомлено про те, що вказані зауваження на акт інспекційного відвідування не приймаються відповідачем до уваги, та зроблені висновки в акті перевірки відповідають дійсності.
97. На підставі акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН1452/262/АВ від 21.03.2019 року, винесено припис про усунення виявлених порушень №ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року, яким приписано:
- забезпечити виконання вимог ч.1.3 ст. 24 КЗпП України, ч.1 ст. 21 КЗпП України, строком до 08.04.2019 року;
- забезпечити виконання вимог п.2.5 Інструкції № 58 від 08.04.2019 року;
- забезпечити виконання вимог ст. 57, ч.1, ч.3 ст. 66 КЗпП України, строком до 08.04.2019 року;
- забезпечити виконання вимог ст. 67. 69. 70 КЗпП України .строком до 08.04.2019 року.
98. Отже, згідно з приписом 27.03.2019 року позивачу було надано строк до 08.04.2019 року для усунення порушень та інформування про виконання вимог припису.
99. 11.04.2019 року на підставі акта інспекційного відвідування від 21.03.2019 року №ДН1452/263/АВ, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, були прийняті оскаржувані позивачем постанови, а саме:
- постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача накладено штраф в сумі 2 503 800,00 гривень, на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України;
- постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача було накладено штраф в сумі 4 173,00 гривень, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.
100. Не погоджуючись із прийнятими постановами про накладення штрафу від 11.04.2019 року №№ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 та №ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 та приписом про усунення виявлених порушень № ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року позивач звернувся із цим позовом до суду.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
101. Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 20.09.2007 року № 877-V заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
102. Згідно з частиною 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
103. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
104. Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
105. 16.05.2017 року набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).
106. Порядок № 295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
107. Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів тощо.
108. Підпунктом 5 абз.1 п. 5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться, в тому числі, за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.
109. Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.
110. Згідно п.8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
111. Відповідно до п.11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7)отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
112. Відповідно до п.п.19, 20 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
113. Згідно з п. 21 Порядку № 295 якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
114. Пунктом 27 Порядку № 295 встановлено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
115. Відповідно до п. 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
116. З аналізу даних правових норм слідує, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. При цьому однією із підстав інспекційного відвідування є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення виплати заробітної плати не у повному обсязі, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.
117. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти виплати заробітної плати не у повному обсязі, то вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.
118. Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
119. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
120. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
121. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
122. Частиною третьою ст.24 КЗпП України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
123. У Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановляє: установити, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами».
124. За правилами ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
125. Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України), недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці (абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України); порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини (абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України).
126. Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України (ч.3 ст.265 КЗпП України).
127. Абзацом 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
128. Відповідно до абз. 8 ч. 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
129. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, позивачем, ФОП ОСОБА_2 здійснюється підприємницька діяльність за кодом КВЕД 47.91 «роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення через мережу Інтернет», про що також не заперечують учасники справи.
130. Як видно з матеріалів справи, підставою прийняття наказу від 12.03.2019 року № 293-І "Про призначення інспекційного відвідування" та винесення направлення на проведення інспекційного відвідування від 19.03.2019 року № 62 стало надходження інформації, наданої листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.02.2019 року № 4715/05-05/269 (вх.. № 4929 від 06.03.2019 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) щодо працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року.
131. На підставі наказу від 12.03.2019 року № 293-І та направлення від 19.03.2019 року № 62 інспектором праці здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2
132. Як зазначалося вище, під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 , відповідачем було встановлено низку порушень законодавства, що призвело до відповідних наслідків у вигляді штрафу.
133. Так, дослідивши правомірність та обґрунтованість виявлених відповідачем під час проведення інспекційного відвідування порушень, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
134. У ході інспекційного відвідування, відповідачем було встановлено, що в порушення ч.1,3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, позивачем було фактично допущено до роботи 20 працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч.1 ст.21, ч.1,3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування двадцяти найманих працівників.
135. Представник позивач, та позивач, який був допитаний судом у якості свідка та попереджений про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні зазначив про те, що позивачем здійснюється підприємницька діяльність.
136. Товар на якому спеціалізується позивач це - дитячий одяг.
137. Закупівля товару проводилася особисто позивачем ФОП ОСОБА_2 частково на ринку 7-КМ в м. Одесі, а частково в Інтернеті на оптових Інтернет-сайтах.
138. Товар, придбаний в Інтернеті, доставлявся транспортно-експедиційними (кур`єрськими) компаніями.
139. Доставка товару, закупленого на ринку в місті Одеси, також проводилася безпосередньо позивачем.
140. До кінця лютого 2019 року зберігання товару перед відправкою покупцям, здійснювалося позивачем у приміщенні за адресою АДРЕСА_3 , тобто за зареєстрованою в ЄДР юридичною адресою..
141. Після доставки товару позивач його фотографує та розміщує фото товару на власних Інтернет-сторінках та групах в соціальних мережах, де до фото додавався опис цього товару.
142. Особи, які залучалися до надання послуг з розповсюдження товарів в соціальних мережах на підставі цивільно-правових договорів, підписувалися на його сторінки в соціальних мережах, формували на особистих сторінках в соціальних мережах відповідні групи зацікавлених користувачів, на підтвердження чого позивачем були долучені до матеріалів справи скріншоти зразків сторінок в Інтернеті.
143. У подальшому, розмістивши товар в Інтернеті на сторінках в соціальних мережах, особи, які залучалися на підставі цивільно-правових договорів, поширювали інформацію про товар, надавали коментарі під розміщеними фотографіями, надавали відповіді на питання користувачів, що їх цікавлять покупців питання: Як замовити?, Як оплатити?, Як товар можна отримати та коли він може бути відправлений?, та інше.
144. Позивач в судовому засіданні пояснив про те, що особи з якими ним були укладені цивільно-правові договори не підпорядковувалися правилам трудового розпорядку, займалися розповсюдженням товарів в мережі Інтернет власними електронними пристроями у зручний для них час та з будь-якого місця, яке забезпечувало їм доступ до мережі Інтернет, позивач тільки був зобов`язаний забезпечувати їх лише інформацією, яка їм була необхідна для подальшого розповсюдження товару в соцмережах.
145. У подальшому, у зв`язку з розширенням бізнесу, товари, які реалізував позивач, з кінця лютого 2019 року зберігалися в складських приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , торгівельний центр, відповідно до договору оренди №26/11/2018 від 26.11.2018 року укладеного з ФОП Асінгеровим ОСОБА_30 , копія договору оренди наявна в матеріалах справи.
146. У зв`язку зі збільшенням товарообігу, розпочав оформлення трудових відносин з найманими працівниками, які виконували функції продавців непродовольчих товарів.
147. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на протязі 2018-2019 років позивачем були укладені цивільно-правові договори на надання послуг з розповсюдження товарів в мережі Інтернет з такими фізичними особами: ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_12 , з 01.03.2018 року по 28.02.2019 року, а з 01.03.2019 року працевлаштована позивачем продавцем непродовольчих товарів; ОСОБА_22 РНОКПП НОМЕР_13 , з 01.03.2018 року по 28.02.2019 року, з 01.03.2019 року працевлаштована позивачем на 0,5 ставки продавцем непродовольчих товарів; ОСОБА_16 РНОКПП НОМЕР_7 , з 02.01.2018 року по 31.03.2019 року, ОСОБА_17 РНОКПП НОМЕР_8 , з 02.01.2018 року по 28.02.2019 року, з 01.03.2019 року працевлаштована позивачем продавцем непродовольчих товарів; ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 , з 02.01.2018 року по 28.03.2019 року, з 01.03.2019 року працевлаштована позивачем продавцем непродовольчих товарів; ОСОБА_18 РНОКПП НОМЕР_9 , з 02.01.2018 року по 31.03.2019 року, ОСОБА_19 РНОКПП НОМЕР_10 , з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, ОСОБА_14 РНОКПП НОМЕР_5 , з 02.01.2018 року по 28.02.2019 року, з 01.03.2019 року працевлаштована позивачем на 0,5 ставки продавцем непродовольчих товарів; ОСОБА_15 РНОКПП НОМЕР_6 , з 02.01.2018 року по 31.03.2019 року , ОСОБА_13 РНОКПП НОМЕР_4 , з 02.01.2018 року по 28.02.2019 року, з 01.03.2019 року працевлаштована позивачем продавцем непродовольчих товарів; ОСОБА_12 РНОКПП НОМЕР_3 , з 02.01.2018 року по 31.05.2019 року; ОСОБА_31 РНОКПП НОМЕР_21 , з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року; ОСОБА_11 РНОКПП НОМЕР_2 , з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року; ОСОБА_20 РНОКПП НОМЕР_11 , з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року; ОСОБА_29 РНОКПП НОМЕР_20 , з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року; ОСОБА_28 РНОКПП НОМЕР_19 , з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року; ОСОБА_27 РНОКПП НОМЕР_18 , з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року; ОСОБА_26 РНОКПП НОМЕР_17 , з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року; ОСОБА_25 РНОКПП НОМЕР_16 , з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року; ОСОБА_23 РНОКПП НОМЕР_14 , з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року; ОСОБА_24 РНОКПП НОМЕР_15 , з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року.
148. Крім того, судом встановлено, та про що також пояснив в судовому засіданні позивач, він у своїй підприємницькій діяльності також користувався послугами інших фізичних осіб також на підставі цивільно-правових договорів. Ці особи продовжували надавати послуги з просування та розповсюдження товару в мережі Інтернет, а саме у другому кварталі 2019 року такими особами, були ОСОБА_32 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , ОСОБА_12 .
149. Отже, судом встановлено, матеріалами справив підтверджено, що у 2018 році позивачем укладалися цивільно-правові договори на надання послуг з просування (розповсюдження) товарів в мережі Інтернет з такми фізичними особами:
- ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_12 , що підтверджується Договором б/н від 01.03.2018 року на період з 01.03.2018 року по 30.06.2018 року, а також Договором б/н від 01.07.2018 року на період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року та Договором б/н від 01.11.2018 року на період з 01.11.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_22 РНОКПП НОМЕР_13 , що підтверджується Договором б/н від 01.03.2018 року на період з 01.03.2018 року по 30.06.2018 року, Договором б/н від 01.07.2018 року на період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року, а також Договором б/н від 01.11.2018 року на період з 01.11.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_16 РНОКПП НОМЕР_7 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договором б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року, а також Договором б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_17 РНОКПП НОМЕР_8 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договором б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року, а також Договором б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджуються Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договором б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року, а також Договором б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_18 РНОКПП НОМЕР_9 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договом б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року, а також Договором б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_19 РНОКПП НОМЕР_10 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року;
- ОСОБА_14 РНОКПП НОМЕР_5 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договором б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року; Договором б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_15 РНОКПП НОМЕР_6 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договіром б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року, а також Договіром б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_13 РНОКПП НОМЕР_4 , що підтверджується Договом б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договором б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року, Договором б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018року;
- ОСОБА_12 РНОКПП НОМЕР_3 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, Договором б/н від 02.05.2018 року на період з 02.05.2018 року по 31.08.2018 року, а також Договором б/н від 01.09.2018 року на період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року;
- ОСОБА_31 РНОКПП НОМЕР_21 , що підтверджується, Договором б/н від 01.03.2018 року на період з 01.03.2018 року по 30.06.2018 року, Договором б/н від 01.07.2018 року на період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року;
- ОСОБА_11 РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року,
- ОСОБА_20 РНОКПП НОМЕР_11 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2018 року на період з 02.01.2018 року по 30.04.2018 року, копії яких наявні в матеріалах справи.
150. Також, судом встановлено, що починаючи з березня 2019 року трудові відносини були оформлені позивачем з такими працівниками; ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (0,5 ставки у зв`язку з наявністю іншого основного місця роботи), ОСОБА_14 (0,5 ставки у зв`язку з наявністю іншого основного місця роботи), ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 (0,5 ставки у зв`язку з наявністю іншого основного місця роботи), копії наказів про призначення цих працівників, трудових договорів, відомостей про нарахування заробітної плати, наявні в матеріалах справи.
151. Окрім того, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що також у 2019 році позивачем укладалися цивільно-правові договори на надання послуг з просування, розповсюдження товарів в мережі Інтернет з такими фізичними особами:
- ОСОБА_18 РНОКПП НОМЕР_9 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_12 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_16 РНОКПП НОМЕР_7 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_22 РНОКПП НОМЕР_13 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_14 РНОКПП НОМЕР_5 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_12 РНОКПП НОМЕР_3 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_15 РНОКПП НОМЕР_6 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_17 РНОКПП НОМЕР_8 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_13 РНОКПП НОМЕР_4 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_11 РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджується Договором б/н від 02.01.2019 року на період з 02.01.2019 року по 31.03.2019 року;
- ОСОБА_29 РНОКПП НОМЕР_20 , що підтверджується Договором б/н від 01.03.2019 року на період з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року;
- ОСОБА_28 РНОКПП НОМЕР_19 , що підтверджується Договором б/н від 01.03.2019 року на період з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року;
- ОСОБА_27 РНОКПП НОМЕР_18 , що підтверджується, Договором б/н від 01.03.2019 року на період з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року;
- ОСОБА_26 РНОКПП НОМЕР_17 , що підтверджується, Договором б/н від 01.03.2019 року на період з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року;
- ОСОБА_25 РНОКПП НОМЕР_16 , що підтверджується Договором б/н від 01.03.2019 року на період з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року;
- ОСОБА_23 РНОКПП НОМЕР_14 , що підтверджується, Договором б/н від 01.03.2019 року на період з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року;
- ОСОБА_24 РНОКПП НОМЕР_15 , що підтверджується Договором б/н від 01.03.2019 року на період з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року, копії яких наявні в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, судом також встановлено, що трудові відносини з 01 березня 2019 року були оформлені позивачем на повну ставку з такими особами, а саме: з ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , а також з ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_22 на 0,5 ставки:
- ОСОБА_13 РНОКПП НОМЕР_4 на підставі наказу №1-к від 28.02.2019 року про прийом на роботу;
- ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_12 на підставі наказу №2-к від 28.02.2019 року про прийом на роботу;
- ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 на підставі наказу №3-к від 28.02.2019 року про прийом на роботу;
- ОСОБА_17 РНОКПП НОМЕР_8 на підставі наказу №4-к від 28.02.2019 року про прийом на роботу;
- ОСОБА_11 РНОКПП НОМЕР_2 на підставі трудового договору від 28.02.2019 року укладеного між ОСОБА_2 і фізичною особою ОСОБА_11 та наказу №5-к від 28.02.2019 року про прийом на роботу;
- ОСОБА_14 РНОКПП НОМЕР_5 на підставі трудового договору від 28.02.2019 року укладеного між ОСОБА_2 і фізичною особою ОСОБА_14 та наказу №6-к від 28.02.2019 року про прийом на роботу;
- ОСОБА_22 РНОКПП НОМЕР_13 на підставі трудового договору від 28.02.2019 року укладеного між ОСОБА_2 і фізичною особою ОСОБА_22 та наказу №7-к від 28.02.2019 року про прийом на роботу.
152. Позивач в судовому засіданні пояснив та надав до матеріалів справи відповідні підтвердження про те, що останнім на суми доходу, який отримували фізичні особи, з якими укладені договори про надання послуг, нараховувався та сплачувався єдиний соціальний внесок у встановленому розмірі, що було перевірено інспектором праці та підтверджується звітністю з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, копії якої наявні в матеріалах справи.
153. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши наявні в матеріалах справи доказів суд дійшов висновку про те, що відповідачем під час здійснення інспекційного відвідування не в повному обсязі були встановлені обставини справи, та прийняті оскаржувані позивачем рішення контролюючого органу без врахуванням вищевикладених обставин у справі.
154. Відповідачем в судовому засіданні не було підтверджено, належними та допустимими доказами про наміри позивача приховати реально існуючі трудові
відносини, а отже викладені висновки в акті інспекційного відвідування не ґрунтуються на вимогах закону.
155. Таким чином, суд приходить до висновків, наявними у матеріалах справи доказах та показаннями позивача, який був допитаний судом у якості свідка та попереджений про кримінальну відповідальність та долучених до матеріалів справи договорів, в судовому засіданні було спростовано зазначені в акті порушення допущені позивачем в частині трудових відносин з двадцятьма працівниками, які на думку контролюючого органу були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
156. Крім того, судом встановлено, та не заперечувалось учасниками справи, про те, що фактично інспектором праці під час здійснення інспекційного відвідування не було здійснено інспекційне відвідування ні за юридичною адресою позивача, ні за адресою орендованого позивачем приміщення у м. Кривий Ріг , вул. Лєрмонтова , 9-а (торговий центр), про що також свідчать матеріали справи.
157. З приводу прийнятих відповідачем 11.04.2019 року постанов про накладення штрафу на підставі абз. 2 ч.2 ч.2 ст.265 КЗпП України на суму 2503800,00 грн. та абз. 8 ч.2 ч.2 ст.265 КЗпП України на суму 4173,00 грн., суд зазначає про таке.
158. Статтею 265 КЗпП України встановлена відповідальність за порушення законодавства про працю.
159. За правилами ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
160. Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України), недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці (абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України); порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини (абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України).
161. Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України (ч.3 ст.265 КЗпП України).
162. Абзацом 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
163. Відповідно до абз. 8 ч. 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.
164. Як встановлено судом, підставою для винесення органом Держпраці постанов про порушення позивачем абз. 2, 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП став фактичний допуск 20 працівників до роботи без оформлення між останніми та позивачем трудового договору.
165. Проте, судом вище встановлено, що відповідач дійшов таких висновків без урахуванням всіх обставин справи для прийняття правомірного та законного рішення. Так, в судовому засіданні позивачем були спростовані зазначені в акті інспекційного відвідування від 21.03.2019 року порушення допущені останнім в частині трудових відносин з двадцятьма працівниками.
166. За таких обставин, суд приходить до висновку, що застосування фінансових санкцій за вищевказані види порушень не відповідає вимогам законодавства, а отже постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, а саме постанова про накладення штрафу №ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача накладено штраф в сумі 2 503 800,00 гривень та постанова про накладення штрафу ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою на позивача було накладено штраф в сумі 4 173,00 гривень, за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, на підставі абз.2, 8 ч.2 ст. 265 КЗпП України є протиправними та підлягають скасуванню.
167. Зважаючи на встановлені обставини справи, на думку суду, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, як наслідок, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних постанов від 11.04.2019 року про накладення штрафу на позивача, з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в частині визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу підлягає задоволенню.
168. Також, слід зазначити щодо порушення позивачем вимог ст. 66 КЗпП України, п.2.5 Інструкції № 58, ст.57, ч.1, 3 ст. 66 КЗпП України та ст. 67,69,70 КЗпП України, слід зазначити про таке.
169. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідач під час інспекційного відвідування дійшов передчасного висновку про порушення позивачем ч. 1, ч.3 ст. 57, ст. 66, ст. 67, ст. 69 та ст. 70 КЗпП України.
170. Так, під час розгляду справи, позивачем до матеріалів справи були долучені правила внутрішнього трудового розпорядку із встановленням часу початку та закінчення робочих годин, перерви та вихідних днів, а також долучено протокол про ознайомлення 26.02.2019 року з цими правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників з якими були укладені трудові договори про їх оформлення на повну ставку, копія правил внутрішнього трудового розпорядку та протоколу наявна в матеріалах справи.
171. Крім того, вказаний факт підтверджений самим інспектором праці в п.5.2 розділу І акту інспекційного відвідування від 21.03.2019 року, де посадовою особою відповідача зазначено, що час початок і закінчення перерви встановлено правилами внутрішнього трудового розпорядку, що в свою чергу спростовує висновок контролюючого органу про порушення позивачем норм трудового законодавства в цій частині.
172. Щодо виявлених контролюючим органом порушень пункту 2.5 Інструкції № 58, слід зазначити про таке.
173. Судом встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування контролюючим органом було виявлено неналежне ведення позивачем первинної облікової документації за типовою формою № П-2 «Особова картка працівника», затвердженого наказом Держкомстату та Міністерства оборони України від 25.12.2009 року № 495/565.
174. 27.03.2019 року Головним управлінням було прийнято припис про усунення виявлений порушень № ДН1452/263/АВ/П та надано строк до 08.04.2019 року.
175. Судом встановлено, що вказане порушення позивачем було усунуто, про що до матеріалів справи було долучено копії особових карток працівників ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 .
176. Отже, позивачем, були усунуті вищевказані порушення, які виявлені у ході інспекційного відвідування, а саме позивачем було заведено на вказаних працівників особові картки за типовою формою П-2, затвердженого наказом Держкомстату та Міністерства оборони України від 25.12.2009 року №495/565, тобто особові картки було заведено в частині працевлаштованих працівників.
177. Відтак, вказане порушення, яке виявлено контролюючим органом у ході інспекційного відвідування відповідачем було усунуто, що також підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками справи.
178. Отже, з урахуванням вищевикладеного, слід зазначити про те, що вимоги, що містяться в приписі про усунення вичавлених порушень № ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року є необґрунтованими та такими, що носять декларативний характер, тому не відповідають визначенню припису в розумінні п. 23 Порядку № 295 (припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування), а також вимогам до рішень суб`єкта владних повноважень згідно ч.2 ст.2 КАС України.
179. Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідачем не було доведено, законності та правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень, на підставі чого суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу, в повному обсязі.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
180. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
181. Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
182. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
183. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
184. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
185. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
186. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
187. Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
188. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
189. Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
190. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
191. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
192. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
193. Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятих останнім оскаржуваних рішень.
193. Із системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу, які прийняті Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, у зв`язку із чим позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягають задоволенню та визнанню протиправним та скасуванню припису на усунення виявлених порушень №ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року, який прийнято Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області; визнанню протиправною та скасуванню постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф в сумі 2 5038 00,00 гривень, а також визнанню протиправною та скасуванню постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф в сумі 4 173,00 гривень.
195. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
196. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
197. Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 526,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
198. Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу - задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати припис на усунення виявлених порушень №ДН1452/263/АВ/П від 27.03.2019 року, який прийнято Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.
3. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1452/263/АВ/ТД-ФС/328 від 11.04.2019 року, згідно з якою Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф в сумі 2 503 800,00 гривень.
4. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1452/263/АВ/ІП-ФС/329 від 11.04.2019 року, згідно з якою Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф в сумі 4 173,00 гривень.
5. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 11 526,00 гривень.
6. Позивач: ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , код ОКПП НОМЕР_22 ).
8. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
9. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
10. Повний текст рішення складено 23.07.2019 року.
Суддя В.В Ільков