Справа № 500/3959/19
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/3959/19
Провадження № 2-а/500/117/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду с адміністративним позовом, в якому просить: визнати незаконними дії інспектора поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича щодо складання постанови серії ЕАВ №1173222 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч. 2 КУпАП; визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1173222, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., провадження по справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що постанова винесена безпідставно, з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Так, 24.05.2019 року о 13:10 годин він, керуючи транспортним засобом, їхав по вул. Лісна, 5А в м. Ізмаїлі та після зупинки на вимогу робітника поліції не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію. Вважає, що при прийнятті постанови, були грубо порушенні норми КУпАП, оскільки дане порушення невірно кваліфіковано інспектором за ч.2 ст.122 КУпАП, тоді як повинно бути кваліфіковано за ст.125 КУпАП, та відповідно не може каратися штрафом, у зв`язку з чим, постанова є незаконною.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву від 26.07.2019 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач - інспектор поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенко Олександр Ігорович не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Згідно листавідділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області від 22.07.2019 за №2720/41/10/16/01-19 у лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича закінчилося службове відрядження 09.06.2019 та він вибув до постійного місця дислокації - УПП в Харківській області для подальшого проходження служби. Також, як зазначено у вказаному листі, представник відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області в судове засідання з`явитися не може та щодо задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 заперечують.

В судове засідання представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, 26.07.2019 надав суду письмові пояснення на позов, в яких зазначив, щов обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (які підтверджували б виконання п. 9.9 (б) ПДР). Більш того, позивач підтверджує факт того, що дійсно не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію під час здійснення зупинки на вимогу працівника поліції, та посилається на невірну кваліфікацію, помилко вважаючи, що відповідальність за це наступає за ст.125 КУпАП.Вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанова серії ЕАВ № 1173222 обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи положення, ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає на необхідне розглянути справу за відсутності учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 24 травня 2019 року інспектором відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Денисенко Олександром Ігоровичем в м. Ізмаїл по вул. Лісова, 5А, відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1173222, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З вищезазначеної постанови від 24.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , 24.05.2019 року о 13:10:16 год., в м. Ізмаїл по вул. Лісова, 5А, керуючи транспортним засобом та здійснивши зупинку на вимогу співробітника поліції, не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п. 9.9.б ПДР - порушення ввімкнення аварійних світлових сигналів при зупинці працівником поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 9.9. б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови від 24.05.2019 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис та відповідно цей технічний засіб не було надано в судове засідання.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача - інспектора поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича, та Управління патрульної поліції в Одеській облаcті Департаменту патрульної поліції, як на суб`єктів владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності рішення, в основу якого було покладено, доведений на думку патрульного поліцейського факт не ввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці на вимогу поліцейського - порушення вимог пункту 9.9. б Правил дорожнього руху.

Відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст. 251 КУпАП.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий - Стрелець Т.Г.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ПДР, пункт 9.9 «б», який передбачає випадки, коли повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація міститься у розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали».

Тобто, вимога про ввімкнення аварійної світлової сигналізації стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Разом з цим, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Правила початку руху та зміни напрямку передбачені 10 розділом ПДР «Початок руху та зміна його напрямку».

Таким чином, аналізуючи вищевказану норму, суд вважає, що вчинене позивачем порушення п. 9.9 б Правил дорожнього руху, а саме не ввімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідальність за інші порушення Правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128,частинами першою і другою статті 129,статтями 139 і 140 цього Кодексу, передбачена ст. 125 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем неправильно кваліфіковано виявлені правопорушення позивача за частиною 2 статті 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Враховуючи, що відповідачами не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, крім цього інспектором поліції були неправильно кваліфіковані дії позивача в частині не ввімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича та скасувати постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1173222, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах, суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку, достатнім та належними способом захисту прав позивача буде скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича в частині визнання незаконними дії інспектора поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича щодо складання постанови серії ЕАВ №1173222 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч. 2 КУпАП не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції батальйону 1 роти 5 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича (місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, 65114) про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1173222, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 липня 2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар