Справа № 460/2649/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/3765/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі №460/2649/18 (головуючий суддя Друзенко Н.В. рішення проголошене о 14:13 год. у м. Рівне повний текст складений 11.02.2019р.) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни до Приватного нотаріуса Самсонюка Федора Павловича треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Самсонюка Федора Павловича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (припинення обтяження за реєстраційним номером 13574178), на підставі якого в Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майно внесено запис про припинення запису про обтяження за іпотечним договором; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (припинення обтяження за реєстраційним номером 13574207), на підставі якого в Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майно внесено запис про припинення запису про обтяження за іпотечним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в березні 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір та в забезпечення зобов`язань за цим договором іпотечний договір домоволодіння та земельної ділянки, про що було здійснено записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Заборгованість ОСОБА_2 сплачена не була, проте в ході моніторингу записів у Державному реєстрі речових прав на нерухомого майна, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стало відомо про відсутність записів про обтяження іпотекою майна та реєстрацію права власності на це майно за іншою особою. Сторона позивача вважає, що внаслідок протиправних дій приватного нотаріуса виникла можливість здійснення реалізації іпотечного майна третім особам без відома банку, унаслідок чого банк, за наявності для цього правових підстав, позбавлений можливості задовольнити свої кредиторські вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року позов задоволено частково. Поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13574178 та №13574207 від 30.03.2007, а саме про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1 (реєстраційні номери об`єктів 01 та 01, відповідно), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та громадянином ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, третьою особою ОСОБА_2 , подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» стосуються майнового інтересу позивача і обов`язково будуть впливати на його майнові права, які виникають на підставі кредитного договору №89/К-07Ф від 03.03.2007 року та іпотечного договору від 30.03.2007 року, відтак, існує спір про право на майно, а саме право на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0647 га, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а тому суд не мав права в порядку адміністративного судочинства приймати рішення про поновлення записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Також відзив поданий представником Приватного нотаріуса Самсонюка Ф.П., в якому зазначає, що в даній справі приватний нотаріус Самсонюк Ф.П. навіть не може бути відповідачем, оскільки ним не вчинялись дії, які б порушували права позивача, а оскільки існує спір про право, то в даному випадку суд першої інстанції належним чином не дослідив, що позивач звернувся не до належного відповідача, а також не залучив до участі у справі третіх осіб чиї права могли б зачіпатись винесеним рішенням, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Іншими учасниками відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання телефонограмами.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули. Надіслані на їх адресу судові повістки ( місто Одеса, АДРЕСА_2 Правди, 2) повернулись на адресу суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст.130 КАС України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Крім цього, телефонограмою про дату судового засідання у даній справі був повідомлений представник третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 03.03.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (кредитодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №89/К-07ф, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти кредит, в сумі 600000 доларів США з терміном користування до 16:00 год. 29.03.2017. Плата за користування кредитом - 14 процентів річних. Відповідно до пункту 1.3 цього договору забезпечення виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, а також інших витрат кредитодавця, виступають: двоповерховий житловий будинок загальною площею 430,80 кв.м. та земельною ділянкою площею 0,0647 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання цього договору 30.03.2007 Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір домоволодіння та земельної ділянки, предметом якого є двоповерховий житловий будинок загальною площею 430,80 кв.м. та земельною ділянкою площею 0,0647 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Під час нотаріального посвідчення іпотечного договору, 30.03.2007 приватним нотаріусом Юрченко І.П. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження №4726182 та №4726253 на житловий будинок та на земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 (реєстраційні номери об`єктів 01 та 01, відповідно).

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04.03.2016 записи про обтяження були перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номерами №13574178 (щодо житлового будинку загальною площею 430,80 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 - реєстраційний номер об`єкта - 01) та під №13574207 (щодо земельної ділянки площею 0,0647 га, за адресою АДРЕСА_1 - реєстраційний номер об`єкта - 01).

Того ж дня, 04.03.2016, декількома хвилинами пізніше, записи про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено.

Оскільки в ході моніторингу записів у Державному реєстрі речових прав на нерухомого майна, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про відсутність записів про обтяження іпотекою майна ОСОБА_2 та реєстрацію права власності на це майно за іншою особою, він 15.05.2018 направив запит приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. щодо підстав зняття заборони відчуження іпотечного майна, що призвело до незаконної реєстрації права власності на іпотечне майно на іншу особу.

У відповідь на запит, приватний нотаріус Юрченко І.П. листом від 17.05.2018 за №42/01-16 повідомила, що в даній справі припинення обтяження зареєстровано 04.03.2016 нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу, а викладені до неї претензії необґрунтовані.

05.10.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про вчинення реєстраційних дій, пов`язаних із відновленням запису обтяження за іпотечним договором.

Приватний нотаріус Самсонюк Ф.П. листом від 19.10.2018 №631/01-16 повідомив, що 04.03.2016 було здійснено несанкціоноване втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під його іменем та паролем третіми особами та знято заборони відчуження та арешти нерухомого майна ОСОБА_2 , про що було повідомлено Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області, Рівненський ВП ГУНП в Рівненській області та відкрито кримінальне провадження №0001428.

Факт відкриття кримінального провадження №0001428 за заявою ОСОБА_6 05.03.2016 підтверджено витягом з ЄРДР, а факт проведення досудового розслідування відповіддю начальника ГУНП в Рівненській області від 21.11.2018.

Як свідчать витяги з електронної бази АРМ «Нотаріус» Приватний нотаріус Самсонюк Ф.П. 05.03.2016 о 18:58 анулював запис про припинення обтяження №13574178 з датою державної реєстрації обтяження 30.03.2007 та 05.03.2016 о 18:41 анулював запис про припинення обтяження №13574207 з датою державної реєстрації обтяження 30.03.2007, вказавши підставою для такої операції: несанкціонований доступ до електронного ключа приватного нотаріуса, що призвело до погашення обтяжень.

При цьому, в цій же базі містяться інші відомості про припинення обтяжень №13574178 та №13574207, а саме від 13.12.2016 здійснені Вільшанським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

На виконання ухвали суду від 04.12.2018, Вільшанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у листі від 27.12.2018 за №5190/13.3-28 повідомив, що 13.12.2016 мало місця обставини зняття обтяжень №13574178 та №13574207 невідомими особами, про що було повідомлено поліцію і 01.03.2017 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0000038.

Відповідно до отриманої судом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, за адресою АДРЕСА_1 , записи про обтяження №13574178 та №13574207 від 30.03.2007, а саме про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1 (реєстраційні номери об`єктів 01 та 01, відповідно), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та громадянином ОСОБА_2 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.12.2018 відсутні.

Крім того, відповідно до таких відомостей 05.03.2016 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іващенко О.І. внесено записи про державну реєстрацію права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку за ОСОБА_7 (громадянкою Російської Федерації), підставою для реєстрації вказано договори купівлі-продажу №104 та №102 від 05.03.2016. В подальшому, 19.12.2016 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. внесено записи про державну реєстрацію права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку за ОСОБА_8 , підставою для реєстрації вказано договори купівлі-продажу №940 та №941 від 19.12.2016. В подальшому, 13.11.2017 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колмаковою Н.В. внесено записи про державну реєстрацію права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку за ОСОБА_9 (громадянином Ізраїлю), підставою вказано свідоцтво про право власності на спадщину за законом.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково та дійшов висновку, що оскільки приватний нотаріус особисто не приймав жодних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо припинення обтяжень за реєстраційними номерами 13574178 та 13574207, на підставі яких в Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майно внесено записи про припинення обтяження за іпотечним договором, а несанкціоновано внесені під його ім`ям записи анулював, тому відповідно, правові підстави для визнання протиправними та скасування таких рішень відсутні, як і відсутні правові підстави для визнання неправомірними його дій.

Разом з тим, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог на підставі ст. 9 КАС України та прийняв рішення про поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13574178 та №13574207 від 30.03.2007, а саме про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1 (реєстраційні номери об`єктів 01 та 01, відповідно), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та громадянином ОСОБА_2 .

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно абзацу першого частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно до частини першої статті третьої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

За приписами частини п`ятої статті третьої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

На підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини. Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 №1255 обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 42 Закону встановлено, що держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830 затверджений Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі Порядок №830).

Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2006 №57/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.07.2006 №802/12676, «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна», затвердженого, визначено, що реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державні, приватні нотаріуси та їх помічники, державні та приватні виконавці, податкові керуючі, а також адміністратор Державного реєстру обтяжень рухомого майна та його філії у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, Держатель Державного реєстру наділив нотаріусів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру.

Відповідно до пункту 1 Порядку №830 державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

Пунктом 2 Порядку визначено, що Державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мінюсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі. Реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Згідно з пунктом 4 Порядку №830 державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.

Згідно з пунктами 24,25,27 Порядку №830 відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви. У разі припинення обтяження до Реєстру вносяться дата і номер заяви про припинення обтяження, дата внесення запису про припинення обтяження, підстава припинення обтяження, відомості про реєстратора. Реєстратор вправі відмовити у внесенні запису до Реєстру про припинення обтяження, якщо відомості, зазначені в заяві, не відповідають Реєстру, про що повідомляє обтяжувача письмово протягом двох робочих днів після прийняття заяви. У разі внесення запису до Реєстру про припинення обтяження реєстратор видає обтяжувачу чи уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу реєстратор протягом п`яти днів надсилає боржнику.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус є державним реєстратором.

В силу вимог частини другої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною першою, другою, четвертою-сьомою статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Ведення Державного реєстру прав здійснюється з використанням програмного забезпечення, розробленого відповідно до державних стандартів, що забезпечують його сумісність і взаємодію з іншими інформаційними системами та мережами, що становлять інформаційний ресурс держави. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. Державний реєстр прав є державною власністю, складовою Національного архівного фонду і підлягає довічному зберіганню. Майнові права інтелектуальної власності на комп`ютерну програму, що забезпечує діяльність Державного реєстру прав, та компіляції даних Державного реєстру прав належать державі. Вилучення будь-яких документів або частин Державного реєстру прав не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з частиною першою, п`ятою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підп. «в» п.2 частини шостої ст.37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому ст.37 цього Закону).

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» із відповідною заявою щодо припинення обтяження нерухомого майна не звертався, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 30.07.2007 №89/К-07-ф не сплатив.

За фактом несанкціонованого втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.03.2016 під іменем та паролем приватного нотаріуса Самсонюка Ф.П. та зняття заборон на відчуження нерухомого майна ОСОБА_2 , відкрито кримінальне провадження.

Крім того, 05.03.2016 приватним нотаріусом Самсонюком Ф.П. було відновлено запис про обтяження іпотечного майна.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що приватний нотаріус Самсонюк Ф.П. особисто не приймав жодних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо припинення обтяжень за реєстраційними номерами 13574178 та 13574207, на підставі яких в Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майно внесено записи про припинення обтяження за іпотечним договором, а несанкціоново внесені під його ім`ям записи анулював, тому відповідно, правові підстави для визнання протиправними та скасування таких рішень, як рішень приватного нотаріуса Самсонюка Ф.П., відсутні, як і відсутні правові підстави для визнання неправомірними його дій.

При цьому, частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13574178 та №13574207 від 30.03.2007, а саме про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1 (реєстраційні номери об`єктів 01 та 01, відповідно), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та громадянином ОСОБА_2 .

Що стосується доводів апелянта про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, то такі є невірними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Предметом даного позову була протиправність дій нотаріуса щодо припинення обтяження на нерухоме майно, тобто протиправне внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незаконних записів про припинення обтяжень відносно майна Питання про визнання права власності на предмет іпотеки позивач у позовній заяві не зазначав та перед судом не ставив.

Отже, спір про права відсутній, а дослідженню підлягали виключно владні та управлінські функції та дії відповідача, яких в межах спірних правовідносин діяв як суб`єкт владних повноважень, тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі №460/2649/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний

Повний текст постанови складено 25.07.2019р.