Справа № 382/2187/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 382/2187/18 Суддя (судді) першої інстанції: Литвин Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області старшого лейтенанта поліції Ільїна О.І. на рішення Яготинського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області старшого лейтенанта поліції Ільїна О.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Яготинського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Іспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції Київської області старшого лейтенанта поліції Ільїна Олега Ігоровича в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 367961 від 27 листопада 2018 року;

- закрити провадження по справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП .

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує про те, що на його думку, судом першої інстанції не було враховано доводів та доказів наданих відповідачем під час судового вирішення даного спору, у той час як доданими до матеріалів справи постановою про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яку позивач підписав без зауважень, та рапортом інспектора, який був свідком вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно спростовуються доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи до суду не з`явились та явку уповноважених представників не забезпечили, про причини їх неявки суду не повідомили.

З огляду на викладене та керуючись приписами ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, інспектором 4-ї роти управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції Ільїним О.І. 27 листопада 2018 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 367961. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 27 листопада 2018 року о 23.20 год. по 102 км. автошляху Київ - Харків, керував транспортним засобом автобус IVAN, номерний знак НОМЕР_1 , на якому не працювали в темну пору доби задні габаритні ліхтарі, що є порушенням п.31.6. б Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.

За наведених обставин та керуючись положеннями ст.ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є незаконною та необґрунтованою, та такою, що не відповідає нормам КУпАП. Так, позивач зазначає, що 27.11.2018 о 23 год. 20 хв. він дійсно керував транспортним засобом "А07А" д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку у темну пору доби. Проте, ПДР не передбачено заборони рухатися транспортним засобам, у яких не працює підсвітка заднього номерного знаку у темну пору доби. Крім того, підсвітка номерного знаку не є габаритним вогнем, що позначає відповідну крайню межу транспортного засобу. Разом з тим, під час виїзду з м. Березань Київської області на транспортному засобі, яким він керував, підсвітка заднього номерного знаку працювала, а вийшла з ладу у дорозі під час його руху до м. Яготин Київської області. Виявити дану несправність під час руху у нього не було фізичної можливості. Інспектором патрульної поліції під час зупинки не було надано йому можливості усунути вказану несправність на місці, а до місця призначення-автопарку у м. Яготин йому залишалося два кілометри, де він також міг би усунути виявлену несправність.

За таких обставин, позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з наявних у справі доказів не вбачається, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення та відповідачем не доведено вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, оскільки доказів до суду на підтвердження відповідних обставин відповідач суду не надав.

За вказаних обставин, Яготинський районний суд Київської області дійшов висновку, що наявні всі підстави вважати, що постанова серії НК № 367961 від 27.11.2018 р. про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена з порушеннями чинного законодавства України, є незаконною, в зв`язку з чим підлягає до скасування.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 вказаної норми передбачено, що керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно - технічної документації.

Згідно з положеннями п. 31.6 забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Водночас, позивач не визнає того факту, що на транспортному засобі, яким він керував 27 листопада 2018 року о 23 год. 20 хв. не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів. Натомість, вказує, що він дійсно керував транспортним засобом "А07А" д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку у темну пору доби.

Вирішуючи питання чи дійсно позивачем було допущено порушення п. 31.6 ПДР України та відповідно вчинено адміністративне порушення, відповідальність за яке визначена ч. 2 ст. 121 КУпАП, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне право- порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

В той же час, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.121 КУпАП. Зокрема, відповідачем жодним чином не зафіксовано факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, не надано відеозапису або фотозйомки, не опитано свідків.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, наявність складу порушення ОСОБА_1 п. 3.6 б Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведена, жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, до суду не надано.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем до матеріалів справи рапорт іншого інспектора роти № 4 БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області не є достатнім доказом підтвердження вчиненого позивачем порушення.

Щодо посилання апелянта на те, що судом першої інстанції у прийнятому рішенні було вказано іншого інспектора, то вказана технічна помилка під час виготовлення повного тексту рішення у даній справі була виправлена судом першої інстанції та при цьому, жодним чином не вливає на правильність викладених у цьому рішенні висновків суду першої інстанції.

Таким чином, відповідні доводи апелянта є безпідставними та не приймаються колегією суддів до уваги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України та відповідно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а також правомірності складання та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 367961 від 27 листопада 2018 року.

Таким чином, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 272, 286, 311, 313, 315-316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора 4-ї роти управління патрульної поліції у м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Ільїна Олега Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович