Справа № 460/455/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

22 липня 2019 року м. Рівне №460/455/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа № 460/455/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» (далі - позивач) до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) про: 1) визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) за червень 2015 року, вересень 2015 року - лютий 2017 року; 2) визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за червень, вересень, жовтень 2015 року, січень, травень, серпень, вересень, грудень 2016 року, січень 2017 року.

В судовому засіданні 08.07.2019 суд прийшов до висновку про те, що вказаний позов в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року поданий до суду поза межами строку звернення.

Ухвалою суду від 05.12.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій залишено без руху. Позивачу запропоновано протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та доказів поважності причин його пропуску.

17.07.2019 позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду. Вказану заяву обґрунтовує тим, що 04.07.2017 до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з вказаним позовом звернувся акціонер ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» ОСОБА_2 . Подання вказаного позову до суду було зумовлене тим, що 20.04.2017 на загальних зборах акціонерів ОСОБА_2 дізналася про те, що на адресу товариства від відповідача надходили розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсійё які остання вважає протиправними та такими, що належать до скасування. Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що була чинною станом на 04.07.2017; далі - КАС України) було встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що про направлення відповідачем спірних розрахунків ОСОБА_2 стало відомо лише 20.04.2017, тому, відповідно, строк звернення до суду нею не був пропущений. В подальшому, рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.06.2018 у справі № 559/1429/17 в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Разом з тим, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.06.2018 у справі № 559/1429/17 скасовано, а справу направлено на розгляд за підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду. В ході судового розгляду вказаної справи, Рівненським окружним адміністративним судом 05.06.2019 здійснено заміну неналежного позивача - ОСОБА_2 , на належного - ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів». Таким чином, товариство вказує, що лише з 05.06.2019 йому стало відомо про наявність у нього права на звернення до суду з позовом до відповідача щодо визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, в тому числі за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року. З огляду на вказане, ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити відповідний строк в названій частині позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи був встановлений статтею 99 КАС України в редакції, що була чинною станом на день подання вказаного позову до суду (тобто, 04.07.2017).

Аналіз змісту зазначених норм КАС України дозволяє прийти до висновку про те, що обмежуючи певним строком право особи на звернення до суду законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Суд зауважує, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналася про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено вище по тексту ухвали, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - розрахунки) за червень 2015 року, вересень 2015 року - лютий 2017 року.

Враховуючи, що до суду вказаний позов був поданий 04.07.2017, тому, відповідно, позивачем був пропущений шестимісячний строк звернення до суду для оскарження розрахунків, отриманих до 04.01.2017.

Згідно з пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень підтверджується, що розрахунки за червень 2015 року, вересень 2015 року - лютий 2017 року були направленні та врученні ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» в строк визначений пунктом 6.4 Інструкції № 21-1, а саме: розрахунки від 17.06.2015 №№ 3047/02, 3048/02 були вручені позивачу 25.06.2015; розрахунки від 15.09.2015 №№ 4752/02, 4753/02 - 17.09.2015; розрахунки від 09.10.2015 №№ 5243/02, 5244/02 - 16.10.2015; розрахунок від 10.11.2015 № 5793/02 - 12.11.2015; розрахунки від 13.01.2016 № 222/04 та від 16.01.2016 № 338/04 - 19.01.2016; розрахунок від 12.02.2016 № 907/04 - 15.02.2016; розрахунок від 09.03.2016 № 1287/04 - 16.03.2016; розрахунок від 13.04.2016 № 1888/04 - 13.04.2016; розрахунки від 11.05.2016 №№ 2272/04, 2273/04 - 17.05.2016; розрахунок від 12.07.2016 № 3261/04 - 15.07.2016; розрахунки від 10.08.2016 №№ 3649/04, 3650/04 - 16.08.2016; розрахунки від 13.09.2016 №№ 4064/04, 4065/04 - 14.09.2016; розрахунки від 14.12.2016 №№ 5466/04, 5467/04 - 16.12.2016; розрахунки від 13.01.2017 №№ 207/04, 208/04 - 17.01.2017; розрахунок від 03.02.2017 № 586/04 - 09.02.2017 (том 2, а.с. 110-124).

Тобто, позивачем пропущений строк звернення до суду для оскарження розрахунків за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року, позивач вказує, що лише з 05.06.2019, після заміни неналежного позивача на належного в даній справі, йому стало відомо про наявність у нього права на звернення до суду з позовом до відповідача щодо визнання протиправними та скасування таких розрахунків.

Оцінивши вказані обґрунтування, суд приходить до висновку про їх безпідставність, з огляду на те, що вони суперечать презумпції знання законодавства, суть якої полягає в тому, що кожен вважається таким, що знає закони.

Суд роз`яснює, що правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Цей обов`язок закріплений в частині першій статті 68 Конституції України, за змістом якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Разом з тим, обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тобто, закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідомий принцип права: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, який міститься в частині другій статті 68 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тотожні положення були закріпленні в статті 6 КАС України в редакції, що була чинною на момент подання вказаного позову до суду (тобто, 04.07.2017).

Тому, на переконання суду, якщо позивач вважав, що розрахунки за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року порушують його права та/або законні інтереси, то згідно з презумпцією знання законодавства він мав знати, що в силу приписів КАС України має право оскаржити такі розрахунки до суду в межах строку звернення, визначеного цим Кодексом.

Враховуючи викладене, зазначені позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року не можуть вважатися поважними.

Відповідно до частини третьої 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд наголошує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації права на доступ до правосуддя з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду.

При вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду є необхідним визначення критеріїв, за якими суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Отже, для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та право застосовної практики.

Суд наголошує, що позивачем не обґрунтовано та не надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом в частині вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року, отже вказані ним причини пропуску строку звернення до суду є неповажними.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду у відповідній частині позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з позовом.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» про поновлення строку звернення до адміністративного суду, - відмовити.

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» до Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в частині вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) за червень 2015 року, вересень 2015 року - грудень 2016 року та розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за червень, вересень, жовтень 2015 року, січень, травень, серпень, вересень, грудень 2016 року, - залишити без розгляду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комшелюк Т.О.