Справа № 711/4806/19
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4806/19
Р І Ш Е Н Н Я

22 липня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 взводу № 2 Управління патрульної поліції в Черкаській області Дахно Івана Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

встановив:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне стягнення НК № 329194 від 03.06.2019 року.

В обґрунтування позову зазначила, що оскаржувана постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесена відповідачем з порушенням вимог законодавства та без достатніх правових підстав. Зокрема відповідачем було порушено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови не забезпечено участь перекладача, так як позивач є іноземним громадянином, та у не повній мірі могла зрозуміла як вимоги працівника поліції, так і зміст постанови, особливо після стресової ситуації, яка зумовлена дорожньо-транспортною пригодою за її участі. Крім того, їй було безпідставно відмовлено у проханні щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористатися правовою допомогою.

Додатково вказала, що розгляд справи відповідачем проведено з порушенням вимог ст. 276 КУпАП та за відсутності доказів щодо наявності у нього відповідних повноважень.

Також оскаржувана постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у порушення ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, винесена за відсутності жодних доказів допущення нею порушення Правил дорожнього руху, як наслідок, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2019 року. Розгляд адміністративної справи проводився в позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи, у розумінні ст. 268 КАС України, у судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили. Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів на спростування доводів позивача не надав.

З огляду на вказане, враховуючи положення ч. 3 ст. 162, ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України, з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності сторін.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ..

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaariv. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, №37801/97, пункт 36).

Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту оскаржуваної позивачем постанови, постановленої відносно неї за ч. 1 ст. 126 КУпАП, остання 03.06.2019 року, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди не надала працівникам поліції поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Із змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно змісту ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 287, ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи органу Національної поліції про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено особою, відносно якої її винесено, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з рішень, передбачених цією статтею та ст. 286 КАС України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з наданої позивачем, копії оскаржуваної постанови, відповідачем під час її винесення було відомо про те, що вона є іноземним громадянином, що, крім іншого, підтверджувалось її водійським посвідченням, однак відомостей про те, що вона не потребує перекладача для розгляду справи по суті у постанові не міститься.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП вказано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Водночас відповідачем не надано суду відзив на позов та конкретних правових доказів правомірності свого рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, у тому числі щодо реальності пред`явлення вимоги на адресу позивачу про надання для перевірки полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, відповідно до змісту п.п. 3.3, 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 року № 100, передбачено, що нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки, крім іншого, при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, при перевірці документів. Після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно.

Також відповідачем не спростовано доводів позивача щодо порушення її права на правничу допомогу, яке передбачено ст. 268 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності. Одночасно вказано, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, враховуючи те, що відповідачем не надано до суду відзив на позовну заяву, та, як наслідок, не спростовано жоден із доводів позивача про допущення порушень ст. 268, 283, 284 КУпАП, та не підтверджено правомірності рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на вказане, відсутні належні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що суд тлумачить на користь позивача.

Так, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 126, 251, 256, 280, 293, 294 КУпАП та ст.ст. 4, 9, 11, 72, 77, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 взводу № 2 Управління патрульної поліції в Черкаській області Дахно Івана Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову НК № 329194 у справі про адміністративне правопорушення від 03.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції..

Головуючий: Р. В. Демчик