Справа № 804/4323/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4323/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року (головуючий суддя: Єфанова О.В) по адміністративній справі №804/4323/18

за позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно - будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, 3 особи ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.06.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача Відділу з питань державного архітектурно - будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, 3 особи ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнень, просить визнати протиправною та скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 71 від 13.05.2014 року стосовно реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , код об`єкта 1110.3, категорія складності - I, замовники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що зазначена декларація містить недостовірні дані, а саме - її підпис як одного із замовників, оскільки вона жодних підписів у означеній декларації не робила.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 року (далі - Закон №3038-VI) та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року (далі - Порядок №461), для скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації не визначено таку підставу як заява замовника будівництва щодо недостовірності зробленого ним підпису.

У поданих до суду поясненнях 3 особа ОСОБА_2 також вважає безпідставними доводи позивача, в зв`язку з чим просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, виходячи з правомірності зроблених відповідачем висновків в частині відсутності підстав згідно приписів Закону №3038-VI та Порядку №461 для скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 71 від 13.05.2014 року, на підставі поданої одним з її замовників заяви про недостовірність підпису.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених позивачем в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з доводами позивача, рішення суду першої інстанції вважає правомірним, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року не відповідає, а вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.12.2004 року між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Покупці) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого Продавець передає у власність Покупцям домоволодіння, що складається з: А-1 - житлового будинку загальною площею 39,6 кв.м, жила площа 36,6 кв.м; В - вбиральні; I - водоколонки; II - замощення; 1-3 - паркану, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.01.2005 року, зазначене домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності (а.с.10).

В 2005 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою без належного узгодження побудовано житловий будинок «А-1» збільшений в розмірі 11,47 х 12,05 S = 138,2 кв.м; тамбур «а-2» розміром 1,90 х 1,40 S = 2,7 кв.м; гараж «Д» зі оглядовою ямою розміром 5,07 х 6,45 S = 37,7 кв.м; навіс «Е» розміром 3,45 х 5,26 S = 18,1 кв.м; сарай «Г» розміром 3,17 х 3,32 =10,5 кв.м; літню кухню «Ж» розміром 4,93 х 6,20 S = 30,16 кв.м; погріб «Ж п » розміром 4,93 х 3,10 S = 15,3 кв.м; душ-вбиральню «З» розміром 3,40 х 1,76 S = 6,0 кв.м., сарай «И» розміром 3,17 х3,32 S =10,5 кв.м.

Отримавши відмову Виконкому Дзержинської районної у місті ради (Виконком Металургійної районної у місті ради) про узаконення збудованих об`єктів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до зазначеної районної ради щодо визнання за кожним із них в рівних частинах права власності на вищезазначені самовільно збудовані споруди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.01.2008 року по справі №2-481/08 позовні вимоги задоволено з підстав задовільного стану вищезазначених споруд та їх відповідності Державним будівельним нормам України СніП 2.08.01-89 (а.с.11).

13.05.2014 року Інспекцією державного - архітектурно - будівельного контролю в Дніпропетровській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 71 стосовно реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , код об`єкта 1110.3, категорія складності - I, замовники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.18 - 20).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2018 року по справі №2-481/08 (22-ц/774/631/К/18) за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.01.2008 року та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконкому Дзержинської районної у місті ради (Виконком Металургійної районної у місті ради) про визнання права власності відмовлено з підстав не дотримання порядку введення в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна.

19.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради з заявою про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 71 від 13.05.2014 року з підстав внесення до декларації недостовірних даних, а саме недійсності її підпису, який власноруч нею не ставився (а.с.22), в чому їй відмовлено (а.с.23).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами щодо визнання протиправною та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №ДП 71 від 13.05.2014 року.

Частиною 1 ст.376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Положеннями ч. 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2018 року по справі №2-481/08 (22-ц/774/631/К/18), яка набула законної сили, встановлено факт самочинності будівництва позивачем ОСОБА_1 та 3 особою ОСОБА_2 споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та не дотримання ними порядку введення їх в експлуатацію, а тому суд апеляційної інстанції згідно приписів ч.4 ст. 78 КАС України ці обставини не досліджує.

За приписами ч.2 ст.39-1 Закону №3038-VI, п.22 Порядку №461 у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, в тому числі за рішенням суду, що набрало законної сили, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу викладеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги з підстав наявності судового рішення, яким визнано факт самочинності будівництва позивачем ОСОБА_1 та 3 особою ОСОБА_2 споруд за вищезазначеною адресою, та скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 71 від 13.05.2014 року.

Оскільки станом на 13.05.2014 року - час прийняття оскаржуваної декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 71, дії відповідача були здійснені в межах наданих повноважень на підставі чинного на той час законодавства та судового рішення, яке скасоване в апеляційному порядку лише 16.05.2018 року, підстави для визнання дій Відділу з питань державного архітектурно - будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради протиправними відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Так як судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права, це є підставою для його скасування та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

За приписами ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Криворізької міської ради підлягає стягненню сплачена сума судового збору пропорційно задоволених вимог в розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст.139, 315, 317, 321, 322,325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року по адміністративній справі №804/4323/18 - скасувати та прийняти постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати здійснену Відділом з питань державного архітектурно - будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 71 від 13 травня 2014 року стосовно реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , код об`єкта - 1110.3, категорія складності - I, замовники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Криворізької міської ради сплачену суму судового збору в розмірі 704, 80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 липня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий