Справа № 560/1271/19
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1271/19
РІШЕННЯ

іменем України

24 липня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом, в якому у відповідності до вимог Податкового кодексу України просить стягнути з ОСОБА_1 777823,87 грн у рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою від 26.05.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що за фізичною особою ОСОБА_1 рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 777823,87 грн. Податкове зобов`язання визначене відповідачу податковим повідомленням-рішенням форми «Р» № від 24.10.2018р., на суму 839897,05 грн., в тому числі 671917,64 грн основного платежу по податковому зобов`язанню та 167979,41 грн штрафних санкцій. Крім того відповідачу, нарахована пеня на суму 3106,27 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення надіслане рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримане відповідачем особисто 25.10.2018 року. Так, з врахуванням часткової сплати 65179,45 грн. сума податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, що заявляється до стягнення становить 777823,87 грн. 26.12.2018 відповідачу винесена та надіслана податкова вимога форми "Ф" №8851-58. Однак, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу, тому позивач на підставі пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України звернувся до суду з вказаним позовом.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що відповідно до наказу від 14.09.2018 року № 2660 та акту від 03.10.2018 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб ОСОБА_1 , позивач здійснював перевірку додержання законності сплати податку з доходів фізичних осіб у період з 01.01.2004 по 31.01.2004 року. Згідно із висновками акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки відповідач занизив податкове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік в сумі 671917, 64 грн. Вважає такі висновки протиправними, а позов таким що не підлягає задоволенню, у зв`язку із пропуском строку передбаченого пунктом 1 статті 102 ПК України. Вказує, що відповідно до статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, в тому у числі й винесення податкової вимоги. Оскільки податкове повідомлення-рішення та податкова вимога винесені поза межами строку визначеного нормами ПК України, підстави звернення до суду з вказаними вимогами відсутні. В задоволені позову просить відмови.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

03.10.2018 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ, відповідно до наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 14.09.2018 №2660, заступником начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб, самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Хмельницькій області Швецем Леонідом Олександровичем, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 до 31.12.2004.

За результатами проведеної перевірки складений акт перевірки від 03.10.2018 року №1518/22-01-13-03/ НОМЕР_1 .

Згідно з висновками акта перевірки фізичною особою ОСОБА_1 порушено підпункт 4.2.12 пункту 4.2 статті 4, підпункт 8.2.1 пункту 8.2 статті 8, пункт 18.1 статті 18 закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", а саме не включено суму 4 479 450,96 грн. до загального річного оподатковуваного доходу за 2004 рік, не подано податкову декларацію за наслідками 2004 року та занижено податкове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік в сумі 671 917,64 ,грн.

На підставі акта перевірки від 03.10.2018 року №1518/22-01-13-03/ НОМЕР_1 . позивач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 24.10.2018.

26.12.2018 позивач надіслав відповідачу податкову вимогу № 8851-58 на загальну суму 831999,30 грн, в тому числі штрафні санкції 167979,41 грн.

З метою стягнення з відповідача 777823,87 грн у рахунок погашення податкового боргу позивач звернувся до суду.

Досліджуючи правомірність стягнення з відповідача податкового боргу, суд враховує таке.

Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За приписами пункту 102.1 статті 102 Кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, строк давності для визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань платника податків становить 1095 днів.

Пропуск контролюючим органом зазначеного строку має наслідком звільнення платника податку від сплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням.

Норма пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Відповідні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року (справа №820/3543/17) та від 10 травня 2018 року (справа №820/3544/17).

Отже, граничним строком подачі декларації про доходи для позивача за 2004 було 01 березня 2005 року. Таким чином, граничним строком проведення перевірки та складання податкового-повідомлення рішення про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи, з урахування положень статті 102 ПК України було 01 березня 2008 року, тобто до закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації за 2004 рік.

Таким чином податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 24.10.2018 та податкова вимога № 8851-58 від 26.12.2018, що слугували підставами для стягнення з відповідача податкового боргу, який виник у 2004 році у зв`язку з несплатою відповідачем податку на доходи фізичних осіб, та звернення до суду з вказаним позовом, винесені поза межами строку визначеного нормами ПК України.

При цьому, частиною 102.4 статті 102 ПК України законодавцем встановлено граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами проведення його податкової перевірки та/або самостійно визначеного платником податків у податковій декларації, у 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Отже, податковим законодавством передбачено спеціальний строк давності для звернення податкової інспекції до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу, який застосовується імперативно (в силу закону).

Оскільки позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача податкового боргу нарахованого з порушенням граничних строків визначених статтею 102 ПК України, то підстав для задоволення позовних вимог немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволені адміністративного позову Головного управління ДФС у Хмельницькій області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук