Справа № 807/553/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

19 липня 2019 рокум. Ужгород№ 807/553/16 № провадження: Н/260/1/19
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі Симканич Ю.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача 1 не з`явився,

представника відповідача 2 Середній Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 18 березня 2016 року № 148 - АГ та Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (27 прикордонного загону) від 04 квітня 2016 року № 62-ос в частині виключення із списків особового складу частини, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №807/553/16 від 08.02.2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 18 березня 2016 року № 148- АГ в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика Поклонцева Віталія Володимировича інспектора прикордонної служби І категорії (начальника спеціального приміщення) групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження відділу прикордонної служби Лужанка III категорії (тип Б). Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України. (27 прикордонного загону (І категорії));

- визнано протиправним та скасовано наказ начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29 березня 2016 року № 125- ос, в частині звільнення з військової служби старшого прапорщика ОСОБА_1 інспектора прикордонної служби І категорії (начальника спеціального приміщення) групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження відділу прикордонної служби Лужанка III категорії (тип Б). Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України. (27 прикордонного загону (І категорії)).

- визнано протиправним та скасовано наказ Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (27 прикордонного загону) від 04 квітня 2016 року № 62-ос в частині виключення із списків особового складу частини і зняття з усіх видів забезпечення з 04 квітня 2016 року старшого прапорщика Поклонцева Віталія Володимировича інспектора прикордонної служби І категорії (начальника спеціального приміщення) групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження відділу прикордонної служби Лужанка III категорії (тип Б);

- поновлено старшого прапорщика ОСОБА_1 на військовій службі на посаді інспектора прикордонної служби І категорії (начальника спеціального приміщення) групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження відділу прикордонної служби Лужанка III категорії (тип Б). Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (27 прикордонного загону (І категорії)) з 05 квітня 2016 року.

- стягнуто з Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (27 прикордонного загону (І категорії)) на користь старшого прапорщика ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05 квітня 2016 року по 07 лютого 2018 року у розмірі 106202,93 (сто шість тисяч двісті дві гривні дев`яносто три копійки) грн., із утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів до Державного бюджету України.

- допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення старшого прапорщика ОСОБА_1 на військовій службі на посаді інспектора прикордонної служби І категорії (начальника спеціального приміщення) групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження відділу прикордонної служби Лужанка III категорії (тип Б). Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (27 прикордонного загону (І категорії)) та стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць, виходячи з суми середньоденного грошового забезпечення в сумі 176,60 (сто сімдесят шість гривень шістдесят копійок) грн.

ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справ №807/553/16 від 08.02.2018 р. за нововияленими обставинами, згідно якої просив переглянути за нововиявленими обставинами рішення суду в частині задоволення позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу шляхом врахування даних щодо підвищення посадового окладу та відповідних надбавок.

Позивач згідно поданої заяви зазначає, що суд під час винесення рішення в частині стягнення компенсації за час вимушеного прогулу керувався довідкою, виданою Мукачівським прикордонним загоном від 27.10.2016 року за № 11/725 та виходив із розмірів нарахувань грошового забезпечення позивача за лютий-березень 2016 року. Однак, позивач наголошує, що на час розгляду справи йому не було відомо, про те, що у період після його звільнення до поновлення на роботі декілька разів піднімалися посадові оклади, додаткові грошові нарахування, додаткові грошові винагороди, надбавки за особливі умови служби, надбавки за вислугу років, на підтвердження чого позивач надав до суду довідку-розрахунок грошового забезпечення за період з квітня 2016 року по квітень 2018 року. Вказані обставини на думку позивача є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом і не могли бути відомі позивачеві, оскільки на час розгляду справи та прийняття рішення він не працював.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити подану заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення в частині стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з урахуванням даних щодо підвищення посадових окладів та відповідних надбавок, що відбулися у період після його звільнення до поновлення на роботі.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник позивача 1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача 2, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд встановив наступне.

В межах розгляду даної справи, судом було встановлено, що згідно наказу Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (27 прикордонного загону) від 04 квітня 2016 року № 62-ос по особовому складу позивача було виключено із списків особового складу частини і знято з усіх видів забезпечення з 04 квітня 2016 року (а.с. 49-51).

В рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №807/553/16 від 08.02.2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року, стосовно вимог позивача про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зазначено наступне: Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до п.2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абз.3 п.3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до п.1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425, розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається, виходячи з кількості календарних днів у цьому місяці.

Як вбачається із довідки Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 27.10.2016 року №11/725 позивачеві в лютому 2016 року було нараховано 5020,16 грн., та березні 2016 року 5576,14 грн., тобто двох попередніх місяцях, що передували звільненню. Таким чином, середньоденний заробіток позивача становить 176,60 грн. (10596,30/60=176,60 грн.).

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що кількість днів вимушеного прогулу станом на час ухвалення даного рішення, тобто у період з 04.04.2016 року по 08.02.2018 року становить 674 календарних дні, у зв`язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача, становить: 176,60 грн. * 674 календарних дні, що дорівнює сумі 119028,40 грн., за мінусом суми, яка була виплачена позивачу Мукачівським центром зайнятості в розмірі 12825,47 грн. за період з 16 травня 2016 року по 30 вересня 2016 року. Тобто загальна сума, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу становить 119028,40 грн. 12825,47 грн., = 106202,93 грн.

Таким чином, у відповідності до рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №807/553/16 від 08.02.2018 року, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року, у зв`язку з поновленням позивача на роботі, середній заробіток за час вимушеного прогулу було розраховано виходячи із заробітку позивача за останні два календарні місяці роботи, а саме: за лютий-березень 2016 року, на підставі довідки відповідача від 27.10.2016 року №11/725.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 361 КАС України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: 1) те, що вони існували на час розгляду справи; 2) ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) вони є істотними і впливають на прийняте у справі рішення.

Однак, при застосуванні наведених положень важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В поданій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами позивач посилається на п. 10 Порядку №100, як на підставу стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з урахуванням підвищень посадового окладу та відповідних надбавок, які відбулися після звільнення позивача із займаної посади.

Зокрема, як вбачається з поданої позивачем заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, позивач зазначає, що нововиявленою обставиною є підвищення посадових окладів та надбавок після звільнення позивача з роботи, а саме за період з квітня 2016 року по квітень 2018 року.

Таким чином, позивач фактично просить ухвалити рішення суду, в якому розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснити не з урахуванням заробітку позивача за останні два календарні місяці роботи, а здійснити розрахунок на підставі посадових окладів та надбавок, підвищення яких відбулося після звільнення позивача з роботи в період з квітня 2016 року по квітень 2018 року.

При цьому суд констатує, що період, за яким було обчислено грошове забезпечення позивача під час стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та його розміри могло слугувати підставою для апеляційного чи касаційного перегляду рішення суду, а не для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, звернення позивача з вимогою здійснити розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу не на підставі довідки відповідача від 27.10.2016 року №11/725 з урахуванням заробітку за останні два календарні місяці роботи, свідчать про намагання заявника ініціювати переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Однак для можливості перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним фактором є новизна та реальний вплив таких обставин на наслідки вирішення спору.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, не дослідження доказів чи відхилення доводів сторони) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України та стосуються фактично переоцінки доказів у справі та власного тлумачення позивачем норм права, а тому не можуть бути підставою для перегляду та скасування рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року по справі №807/553/16.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Розгляд судом матеріалів даної адміністративної справи, змісту рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року по справі №807/553/16, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року, та їх співставлення із зазначеними позивачем обставинами свідчить про те, що вказані обставини не підпадають під жоден із передбачених законодавством та визначених вище критеріїв для того, щоб бути віднесеними до нововиявлених обставин.

Враховуючи вище викладене суд приходить висновку, що в задоволенні заяви про перегляд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року по справі №807/553/16 слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, 295, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України відмовити.

2. Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя М.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України ухвала суду у повному обсязі складена та підписана 24.07.2019 року.