Справа № 522/7399/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/7399/19
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Федусика А.Г.,
судді -Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації (надалі - відповідач, Управління освіти і науки), в якому просила:

- визнати протиправними дії директора ДОН ООДА - суб`єкта владних повноважень, щодо порушення ч.2 ст.19 Конституції України, інших НПА України, через видання Актів індивідуальної дії - наказів №66к від 30.05.2016 року, №71к від 20.11.2017 року, №88к, №89к від 06.12.2017 року, №14к від 23.02.2018 року, посадових інструкцій, що містять примус до праці та є свідченням неналежного виконання судових рішень в частині поновлення на роботі, виділення службового приміщення, яке не відповідало вимогам до консультації за НПА України, надання доручень, які не відповідають обов`язкам за посадою, та призвели до моральних і матеріальних збитків;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не звільнення з посади завідуючого сектором ДОН ООДА з 30.05.2016 року, до роботи за якою не стала, заробітну плату не отримувала, ненадання наказу про відпустку, відсутність контролю щодо правомірності нарахування заробітної плати без виконання роботи позивачем в ДОН ООДА з 30.05.2016 року на даний час, не виправленням помилок в наказі №71к від 20.11.2017 року, наказах №88к та №89к від 06.12.2017 року, не вчинення заходів щодо належного виконання судових рішень, поновлення ПМПК, як такої, ненадання доручення, щодо оскарження ухвали ОААС від 23.11.2017 року у справі №815/7790/13а в частині помилкового позначення створення Одеської обласної психолого-педагогічної консультації, виправлень в посадовій інструкції, скасування доручень, неподання заяви про виправлення помилки в назві Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація, яка є в назві ПМПК, в постанові ОААС від 21.02.2014 року по справі №815/7790/13а;

- скасувати накази №66к від 30.05.2016 року, №71к від 20.11.2017 року, №72к від 20.11.2017 року, обидві посадові Інструкції, накази №88 та №89 від 06.12.2017 року, наказ №14к від 23.02.2018 року, що видано в період лікарняного, як акти індивідуальної дії;

- зобов`язати відповідача видати нові акти індивідуальної дії, вчинити заходи на поновлення прав позивачки, щодо поновлення на роботі, на належне виконання судових рішень за ст.383 КАС України;

- зобов`язати утриматись від будь-яких дій до вирішення питання по суті, постановити окрему ухвалу на адресу ДОН ООДА, якою зобов`язати ООДА утриматись від ліквідації ДОН ООДА;

- стягнути моральну та матеріальну шкоду за Законом;

- встановити судовий контроль по даному рішенню.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України у зв`язку з тим, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Колегія суддів зазначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Пунктом 17 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулюються Законом України «Про державну службу».

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Водночас до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інш.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що робота позивача на посаді завідуючої Одеської обласної психолого-медико-педагогічної консультації не є публічною службою, а тому спір пов`язаний з діями щодо призначення на таку посаду та звільнення позивача з даної посади не є спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення. Зазначений спір є виключно трудовим спором і повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Також суд першої інстанції правильно зазначив, що наявність у спірних правовідносинах сторони - Департаменту освіти і науки, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки позивач не проходила публічну службу, а в спірних правовідносинах Департамент освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації відносно позивача не виконує функцій суб`єкта владних повноважень, а фактично є роботодавцем у трудових відносинах. Відповідач в правовідносинах щодо призначення та звільнення завідуючої Одеської обласної психолого-медико-педагогічної консультації виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як роботодавець у трудових відносинах.

Така позиція суду також узгоджується з висновками судових рішень в справах №815/6096/17 та №522/5199/18 за позовами ОСОБА_1 , які стосуються захисту її трудових прав.

Так, по справі №815/6096/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 року закрито провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року залишено без змін.

Судами по справі №815/6096/17 зазначено, що посада завідуючої Одеської обласної психолого-медико-педагогічної консультації, на якій поновлено позивача наказом №71/к від 20.11.2017 року, не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Робота позивача в комунальній установі, не зважаючи на спеціальну процедуру призначення та звільнення, не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року по справі №815/6096/17, Верховний Суд зазначив, що у даній справі відсутній спір з приводу прийняття громадян на публічну службу та її проходження, а є виключно трудовим спором, у зв`язку з чим повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства. Разом з цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що відповідач у цих правовідносинах виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як роботодавець у трудових відносинах.

В адміністративній справі №522/5199/18 ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки про визнання протиправними дій, скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди з тих підстав, що розгляд такого спору відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року про відмову у відкритті провадження - залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 29.11.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Федусик А.Г. Турецька І.О.