Справа № 303/1764/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7261/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 травня 2019 року (суддя - Монич В.О., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Мукачево, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №303/1764/19 за позовом ОСОБА_1 до начальника Мукачівського Міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області Плескача Івана Івановича,

про скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача начальника Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескача І.І., в якому просила: 1) визнати протиправними дії начальника Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескача І.І. та головного спеціаліста Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Гелетей Я.М. та зобов`язати начальника Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескача І .І. надати позивачу копію дозволу на імміграцію; 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЗК 31803 від 21.08.2018 року щодо накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., яка була прийнята начальником Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескачем І.І. , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2019 року поновлено позивачу ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2019 року залишено без розгляду позовні вимоги про визнання протиправними дій начальника Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескача І.І . і головного спеціаліста Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Гелетей Я.М. та зобов`язання начальника Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескача І.І. надати ОСОБА_1 копію дозволу на імміграцію.

Відповідач начальник Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескач І.І. позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просив у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 28.05.2019 року не погодилась позивач та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним та необгрунтованим, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржену позивачем постанову ПН МЗК 31803 від 21.08.2018 року було винесено на підставі протоколу відповідно до якого позивач проживає в м. Мукачево по недійсним документам, тобто без вклеєної фотокартки в посвідці на 45 р., чим порушено ст.203 ч.1 КУпАП та зазначено, що тимчасова посвідка на постійне місце проживання в Україні підлягає обміну при досягненні особою 25-45 років. Звертає увагу апелянт на те, що посвідка та тимчасова посвідка (яка має термін дії, як правило місяць) не є тотожними та згідно законодавства, обміну підлягає тільки посвідка. Також, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги твердження позивача про те, що 14.07.2004 р. у ВГІРФО УМВС України в Закарпатській області під час отримання тимчасової посвідки на постійне проживання, позивачу не пояснили, що вона підлягає обміну, у зв`язку з досягненням відповідного віку. Таким чином, вважає апелянт, що дія ч.1 ст.203 КУпАП не поширюється на тимчасовий документ з безстроковим терміном, який і був виданий позивачу. Крім цього, судом першої інстанції не було витребувано матеріалів міграційної справи ОСОБА_1 для встановлення всіх обставин справи. Також судом першої інстанції залишено поза увагою те, що відповідачем у справі являється начальник Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескач І.І . , однак головного спеціаліста Магдинець О.-Л . Є. уповноважує представляти інтереси відповідача у суді начальник ГУ ДМС України у Закарпатській області Михайлишин І.В., який не є стороною у справі, чим порушено вимоги ст.55 КАС України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції від 28.05.2019 р. та задоволити позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закрити провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення ПН МЗК 31803 від 21.08.2018 року накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. на позивача ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП (а.с. 22-23, 54-55).

Вказана постанова від 21.08.2018 року винесена начальником Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескачом І.І. як уповноваженою особою Державної міграційної служби України, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЗК 31803 від 21.08.2018 року, складеного стосовно ОСОБА_1 (а.с. 24-25, 52-53).

Із змісту вказаних матеріалів про адміністративне правопорушення видно, що гр. Росії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2005 року і по сьогодні проживає в м . Мукачево по не дійсним документам, тобто без вклеєної фотокартки в посвідці на 45 років, чим порушила ст.203 ч.1 КУпАП. Тимчасова посвідка на постійне місце проживання в Україні підлягає обміну при досягненні особою 25-45 років.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст.246 КУпАП).

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ч.1 ст.222-2 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, а також питання щодо реєстрації місця проживання (статті 200, 201, частина перша статті 203, стаття 203-1 (крім порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204, 205, 206).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу (ч.2 ст.222-2 КУпАП).

Отже, працівники центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції).

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо порушення іноземцями та особами без громадянства, зокрема правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, повинен бути відповідний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що п.3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Проте, розглядуваний адміністративний позов заявлено до начальника Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області Плескача І.І., тобто до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції наведених обставин не врахував і всупереч вимогам статті 48 КАС не залучив до розгляду справи належного відповідача - відповідний орган ДМС України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З вищенаведеної статті видно про можливість заміни неналежного відповідача виключно судом першої інстанції.

Отже, оскільки судом першої інстанції вирішено позовні вимоги, які заявлені до неналежного відповідача, а на даній стадії адміністративного судочинства відсутні правові підстави для проведення заміни неналежного відповідачів судом апеляційної інстанції, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які заявлені до неналежного відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржене рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 травня 2019 року в адміністративній справі №303/1764/19 за позовом ОСОБА_1 до начальника Мукачівського Міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області Плескача Івана Івановича про скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 24.07.2019 року