Справа № 160/4472/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року Справа № 160/4472/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Трайдук С.В.,
представників позивача Молочок А.О. ,
представника відповідача Крейса Л.О.,
16 травня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, у якій позивач просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 23.04.2019 року № UA 110000/2019/400035/2;
В обґрунтування позову позивач зазначив, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів та оформила картки відмови за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
На думку позивача, дії відповідача стосовно винесення рішень про коригування митної вартості товару є протиправними, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 червня 2019 року. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу надати відзив на позов у п`ятнадцяти денний строк з дня вручення ухвали.
В подальшому розгляд справи було перенесено на 27 червня 2019 року.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року на адресу суду від відповідача 21 травня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що на вимоги митного органу товариством надано відмову у надані митним органом документів, а тому відповідачем було застосовано коригування митної вартості товару. Отже, враховуючи право митного органу здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України у випадках, коли виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, митниця, приймаючи рішення про визначення митної вартості товарів та картку відмову, діяла в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстав для скасування її рішення та картки відмови, немає.
28 червня 2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18 липня 2019 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в відзиві до позову.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Між товариством з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» (м. Дніпро) та компанією CHONGQING MEIQI INDUSTRY, LTD., (Китай) було уклало зовнішньоекономічний контракт від 23.01.2018 року №MQ/6 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Згідно з п.п.3.1 контракту від 23.01.2018 року № MQ/6 умовами поставки товару здійснюється за правилами ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках даного контракту.
Оплата товару, що поставляється згідно за контрактом від 23.01.2018 року № MQ/6, здійснюється покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця на підставі специфікації шляхом прямого банківського переказу по системі S.W.I.F.T.
18 квітня 2019 року позивачем з метою здійснення митного оформлення частини товару, одержаного ТОВ «АМТ Трейд», подано електронну митну декларацію №UA 110180/2019/406410, у якій зазначено, що товар надійшов на митну територію України за умовами зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2018 року № MQ/6, додатків (специфікацій) до нього, на підставі комерційних та товаросупровідних документів, а саме:
- мотоблоки «ДТЗ 570Б» в кількості 100 шт., мотоблоки «ДТЗ 585Д» в кількості 100 шт, мотоблоки «Кентавр МБ2010Д-3» кількості 100 шт, мотоблоки «Кентавр МБ2060Д-3» в кількості 198 шт, мотоблоки «Кентавр МБ2061Д-3» в кількості 70 шт, мотоблоки «Кентавр МБ2070Б-3» в кількості 248 шт, мотоблоки «Кентавр МБ2070Б/М2» в кількості 98 шт. - згідно додатку (специфікації) від 23.01.2018 року № 2018-1А2 до контракту від 23.01.2018 року № MQ/6, на підставі комерційних товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 13.04.2018 року № MQ2018 - 1А2, коносаменту від 27.04.2018 року № COSU61623765;
- мотоблоки «Кентавр МБ40-3» (розібрані), в кількості 100 шт., мотоблоки ДТЗ 470Б, в кількості 100шт. - згідно додатку (специфікації) від 03.05.2018, № 2018-ЗА до контракту від 23.01.2018 № MQ/6, на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 04.03.2019 року, MQ2018-1В1, коносаменту від 10.08.2018 року , № MRFB18080912;
- мотоблоки «Кентавр МБ2013Б-3» в кількості 100шт, мотоблоки «Кентавр МБ2050Д/М2 (розібрані) в кількості 100 шт. - згідно додатку (специфікації) від 06.06.2018, № 2018-ЗС до контракту від 23.01.2018 № MQ/6, на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 27.08.2018р., № MQ2018-ЗС, коносаменту від 07.09.2018, № MRFB18090577.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості останньою виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням від 18.04.2019, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (у тому числі організацію перевезення та винагорода експедитору); виписка з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; копія митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
На виконання вимог митного органу ТОВ «АМТ Трейд» надано митниці наступні документи: платіжне доручення в іноземній валюті № 38 від 17.04.2019, лист АТ «ОТП Банк» вих. № 300-3-1/297 від 17.04.2019, комерційну пропозицію від 08.01.2019, прайс лист січень 2018, комерційну пропозицію від 25.04.2019, прайс лист квітень 2018, комерційну пропозицію від 21.05.2019 року, прайс лист травень 2018 року , лист ТОВ «АМТ Трейд» вих.№ 191 ід 17.04.2019 року.
23.04.2019 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 110000/2019/400035/2, відповідно до якого різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначної підприємством та скоригованої митницею склала 1707046,46 грн.
Відповідно до п. 2ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України товариством задекларовані вищезазначені товари та товар випущений митницею у вільний обіг.
03 травня 2019 року позивачем з метою здійснення митного оформлення частини товару, одержаного ТОВ «АМТ Трейд», подано електронну митну декларацію № UA110180/2019/4073419, у якій зазначено, що товар надійшов на митну територію України за умовами зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2018 року №MQ/6, додатку (специфікації) до нього №2018-3А, на підставі комерційних та товаросупровідних документів - інвойсів: № MQ2018 - 3А від 27.07.2018, № МQ2018-3А-1 від 04.03.2019 року коносаменту № MRFB18080912 від 10.08.2018 року, пакувального листа № MQ 2018- An від 21.01.2019.
На підтвердження митної вартості товару товариством надано до митного органу документи, передбачені чч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний контракт від 23.01.2018 року №MQ/6, додаток (специфікація) до нього від 03.05.2018 року, № 2018-3А, рахунки-фактури (інвойси): № MQ 2018-3А від 27.07.2018, № MQ2018-3А-1 від 04.03.2019, пакувальний лист від 21.01.2019, № MQ2018- An; коносамент № MRFB18080912 від 10.08.2018, технічні характеристики товарів від 27.07.2018, додаткова угода до зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2018 № MQ/6, № 4 від 01.03.2019 року контракт зберігання на митному складі, № 188-Хр від 25.06.2018, платіжне доручення в іноземній валюті№ 38 від 17.04.2019, лист АТ «ОПТ Банк» вих.№ 300-3-1/297 від 17.04.2019, прайс-лист від 03.05.2019, лист «АМТ Трейд» вих № 191 від 17.04.2019, лист-роз`яснення ТОВ «АМТ Трейд» № 219 від 02.05.2019.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості останньою виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням від 06.05.2019, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та /або бухгалтерські документи, що підтверджуються вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (у тому числі витрати на організацію перевезення та винагороди експедитору); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні якісні характеристики, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТОВ «АМТ Трейд» листом від 07.05.2019 року № 226 повідомило митницю, що всі наявні у товариства документи на підтвердження вартості товару містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, надані разом з митною декларацією і повною мірою підтверджують інвойсну вартість товару, єдину складову митної вартості товару, у зв`язку з чим будь-які інші документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть.
Відповідно до п. 2ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України товариством задекларовані вищезазначені товари та товар випущений митницею у вільний обіг.
Предметом даного спору є рішення про коригування митної вартості №UA 110000/2019/400035/2 від 23.04.2019 року та рішення про коригування митної вартості №UA 110000/2019/400037/2 від 07.05.2019 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи при вирішенні справи по суті суд виходив з таких міркувань.
Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).
Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345- 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 кодексу).
Частинами 1, 2 статті 55 МК України визначене, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Частиною 1 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи.
Судом встановлено, що під час митного оформлення в результаті спрацювання ризиків автоматизованою системою аналізу та управління ризиками було згенеровано профілі ризику. В обох оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості відповідач зазначає пор виявлені розбіжності, які на думку митного органу, унеможливи оформлення задекларованих товарів основним методом.
З урахуванням вищевказаної обставини митним органом декларанту було направлено запит про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, на підтвердження:
1) до ціни товару включено вартість упаковки і маркування:
Позивачем листом в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що відповідно до специфікації до контракту від 23.01.2018 року, що надавались до митної декларації поставка товару здійснюється відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс - 2010 на умовах поставки CFR-Одеса, які покладають обов`язки на продавця зі сплати витрат та фрахту необхідних для поставки товара в зазначений порт призначення.
Ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна на товар включає в себе вартості самого товару, зі сплатою експортних мит, та інших зборів, а також вартості доставки (фракту) до порту призначення, без вивантаження в порту, тобто транспортні витрати не повинні окремо додаватись до ціни товару , що підлягає сплаті, оскільки за умовами поставки в ціну товару вже включена вартість доставки (фракту) до порту Одеса (Україна).
2) у наданих до митного контролю та оформлення інвойсах зазначено номер та дата контракту, посилання на специфікації відсутні:
Позивачем листом в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що номер кожного інвойса наданого митниці до митної декларації включає в себе номер кожної специфікації, доданої до митної декларації. Отже, в кожному інвойсі зазначено найменування, кількість та ціна товару в кожній партії, що повністю співставляється з тими даними, зазначеними в кожній специфікації.
3) згідно з коносаментом від 10.08.2018 року № MRF поставка товару відбулась 14.02.2019 року, тобто умови оплати товару були змінені вже після поставки товару нм митну територію України, проте, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару декларантом д перевірки не надано:
Позивачем листом в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів на усунення даного зауваження надано до митного органу: платіжне доручення в іноземній валюті № 38 від 17.04.2019 року про оплату ТОВ «АМТ Трейд» частин товару, зазначеного у повідомленні; лист АТ «ОТП Банк», яким банк роз`яснює, яка саме сума, за якою саме специфікацією, за які саме найменування та кількість товару з кожної поставленої партії сплачені.
Позивачем зазначено, що шляхом співставлення наданих до митного оформлення зазначених документів можливо чітко ідентифікувати кожне найменування та кількість частин кожної партії товару, наданого до митного оформлення.
4) витрати понесені зі втратою та пошкодження товару декларантом не заявлені:
Позивачем листом в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що покупець відповідно до поставки не поніс будь-яких витрат, пов`язаних з загибеллю або пошкодженням товару з момент фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження, що підтверджується документами та наявністю самого товару на митниці, та його станом.
Позивачем листом в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що поставка товару здійснювалась відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс - 2010 на умовах поставки CFR. Це означає, що продавець постачає товар на борт судна, а тому продавець зобов`язаний заключити договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, тобто, те, що фрахт підлягає оплаті за домовленістю сторін, не протирічить умовам поставки, обумовленим в контракті.
6) відсутність «дійсних цін» на товар у висновках експерта неможливлює перевірку розрахунку:
Позивачем листом в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення» від 21.06.2012 року № 5007-VI та ст. 6 Указу Президента від 25.08.2994 року № 475/94 «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України» ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склались на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торгівельною маркою, артикулом та на однакову собівартість виробництва. У висновках експерта Дніпропетровської ТПП від 17.04.2019 року № ГО-916/1, № ГО-916/2, № ГО-916/3, № ГО-916/4 була проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту та використовувалась відповідна нормативно-законодавча база, зокрема, «Міжнародний стандарт» оцінки та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації з інтернету, а тому у сукупності з іншими документами зазначений висновок підтвердив задекларовану митну вартість товару.
7) в наданих додатках до угоди про зміну термінів оплати відсутнє зазначення конкретних дат таких оплат. Відповідно до відповіді банку від 17.04.2019 № 300-3-300-3-1/297, яка має інформативних характер, терміни по здійсненню попередньої оплати за кожною окремою специфікацією не кореспондуються:
Відповідно до умов додаткових угод до зовнішньоекономічного контракту № MQ/6 від 23.01.2018 року, які надані підприємством до митної декларації, а саме: № 2 від 20.12.2019, № 3 від 24.12.2018, № 4 від 01.03.2019, № 5 від 12.04.2019 зазначено, що сторони погодили здійснити оплату, що поставляється за конкретною специфікацією (з зазначенням її номера та дати) та продовжити строк оплати товару на конкретний термін, визначений днями в кожній додатковій угоді.
Листом АТ «ОТП Банк» від 17.04.2019 № 300-3-300-3-1/297 роз`яснено, яка сума, за якою саме специфікацією, за які саме найменування та кількість товарів з кожної поставленої партії оплачені ТОВ «АМТ Трейд», а саме за платіжним дорученням від 17.04.2019 року № 38.
8) надані прайс-листи не ґрунтуються на понятті дійсної вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість, якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції «Дійсна вартість»:
Надані до митного оформлення ТОВ «АМТ Трейд» прайс-листи містять інформацію як про товари, які ним замовлялись, так і про інші товари. Про надання інформації щодо товарів, які замовлялись ТОВ «АМТ Трейд» направлялись відповідні комерційні пропозиції, на які і було отримано зазначені прайс-листи, а тому прайс-листи не відображають «дійсну вартість» зазначених у них товарів, у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. При цьому ця обставина жодним чином не свідчить про неможливість перевірити числові значення складових митної вартості.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
У відповідності до частини третьої статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою та другою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до приписів статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Тобто, згідно з норми Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
В даному випадку, відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що позивачем заявлено неповні чи/або недостовірні відомості саме щодо митної вартості заявленого до декларування товару, а з оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості товару не вбачається, в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості за першим методом, на підставі поданих позивачем документів.
Судом не беруться до уваги твердження представника відповідача щодо не надання позивачем витребуваних документів при митному оформленні 03.05.2019 року, оскільки всі необхідні документи для здійснення митного оформлення товару були надані ТОВ «АМТ Трейд» при митному оформленні від 18.04.2019 року, які містять усі наявні у підприємства документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, а тому вони повною мірою підтверджують інвойсну вартість товару, єдину складову митної вартості товару.
Частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів.
Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним
Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Таким чином, подані до митного оформлення документи у сукупності дають змогу ідентифікувати спірні товарні партії та містять достатні відомості про складові їх митної вартості.
Факт ненадання позивачем додатково затребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Суд зазначає, що в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.
Позиція митного органу щодо непідтвердження цінової складової митної вартості у цій справі не доведена.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на вищевикладене, позивачем доведено правомірне застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в той час як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних доказів того факту, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості товарів містили розбіжності або суперечності, які б унеможливлювали підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 3842,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 14.05.2019 року № 2632.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3842,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст.241-246, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 23.04.2019 року № UA 110000/2019/400035/2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 липня 2019 року.

Суддя С.В. Ніколайчук