Справа № 620/57/19
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 липня 2019 року

Київ

справа №620/57/19

адміністративне провадження №К/9901/19130/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Гімона М.М., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України про зобов`язання Державної фіскальної служби України не вносити про позивача інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори (ідентифікаційний номер, серія та номер паспорту, номер облікової картки платника податків і інші форми) та зберегти за позивачем форму обліку платників податків за: прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації; зобов`язання Ніжинської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області вести облік позивача, як платника податків без застосування цифрового кодифікатора (ідентифікаційний номер, серія та номер паспорту, номер облікової картки платника податків і інші форми), а саме: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації; знищити інформацію про позивача у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших платежів, яка була надана інспекції під час реєстрації даних податковими органами; зробити у паспорті позивача на стор.7 або 8, або 9, запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2019 року відкрито провадження у справі та встановлено, що позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно з частиною шостою статті 12 КАС України належить до справ незначної складності (пункт 20 частини першої статті 4; частина друга статті 12 КАС України) та у відповідно до частини першої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України.

Так, статтею 328 КАС України унормовані питання стосовно права на касаційне оскарження, за змістом частини першої якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак лише у визначених законом випадках.

В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За визначенням пункту двадцятого частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною ж шостою статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ незначної складності, який, втім, не є вичерпним. При цьому за змістом пункту десятого названої норми процесуального закону для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічні положення закріплені в частині четвертій статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування у даній справі, суб`єктний склад її учасників, а також з огляду на неналежність зазначеної справи до категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, судом не встановлені. У касаційній скарзі доводів щодо наявності таких обставин відповідач також не наводить.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді М.М.Гімон

І.Л.Желтобрюх