Справа № 640/10899/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2019 року м. Київ № 640/10899/19

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Смолій І.В., розглянувши, без виклику сторін, заяву про вжиття заходів забезпечення позову подану ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Директора Державного бюро розслідувань Труби Романа Михайловича (01008, м.Київ, вул.Михайла Грушевського, 12/2) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (надалі - суд) звернулась ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Директора Державного бюро розслідувань Труби Романа Михайловича (надалі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.06.2019 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позивачкою, 19.07.2019 на адресу суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Директору Державного бюро розслідувань Трубі Роману Михайловичу прийняти рішення, зокрема, та не включно шляхом видання наказів, розпоряджень або у інших формах, про звільнення ОСОБА_1 з посади Керівника Управління правового забезпечення Державного бюро розслідування без погодження (отримання згоди) такого рішення із першим заступником Директора Державного бюро розслідувань та заступником Директора Державного бюро розслідувань у відповідності до положень пункту 9 частини першої, частини другої статті 12 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та без відповідного подання Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, першого заступника та заступника Директора Державного бюро розслідувань, працівників підрозділів внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», до набрання рішенням законної сили.

Частинами першою, другою та третьою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, з аналізу наведених норм права суд зазначає, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності вжити заходи забезпечення позову заявник зазначає, що у разі не вжиття заходів щодо забезпечення позову, для відновлення її прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Крім того, зазначено, що наказом від 11.06.2019 №185-ос її звільнено з займаної посади на підставі п.2 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» в зв`язку з встановленням невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, на яку вона прийнята зі строком випробування 6 місяців, на підставі письмового попередження відповідача про звільнення від 31.05.2019 №01-8171 звільнено ОСОБА_1 з посади Керівника Управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань, у перший робочий день після тимчасової непрацездатності як таку, що не відповідає займаній посаді протягом строку випробування.

Розглянувши докази та доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, заявником не надано суду достатніх доказів в обґрунтування заяви та належних доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ознаки протиправності дій відповідача та наказу про звільнення позивачки, підлягають встановленню при вирішенні справи по суті.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статей 150, 151, 153, 154, 241, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій