Справа № 300/980/19
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2019 р. справа № 300/980/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату борту (недоїмки) та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату борту (недоїмки) в розмірі 11 951, 50 гривень та зобов`язання здійснити переформування нарахувань єдиного соціального внеску.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтовує тим, що відповідач протиправно, всупереч вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскаржуваною вимогою про сплату борту (недоїмки) за № Ф-2859-52 визначив недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в обґрунтування чого стверджує, що не перебував на спрощеній системі оподаткування та не був платником єдиного внеску третьої групи, відповідно не був платником єдиного внеску, а на момент припинення підприємницької діяльності заборгованості зі сплати єдиного внеску у позивача не було. Вважає оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача направив відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в якому позовних вимог не визнав, просив в задоволенні позову відмовити на тій підставі, що позивач з 04.04.2007 до 31.03.2017 перебував на облік як фізична особа-підприємець, також, з 07.05.2014 перебуває на обліку як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність - арбітражний керуючий і відповідно до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Позивачем самостійно задекларовано (декларація № 3976596/еv від 02.05.2018) єдиний внесок за 2017 рік в розмірі 16 486, 58 гривень. Суму сплаченого позивачем єдиного внеску в розмірі 16 500 гривень зараховано відповідачем в погашення боргу зі сплати єдиного внеску за попередні періоди. Також, позивачем подано відомості про нарахування заробітної плати за листопад 2018 року із сумою нарахованого єдиного внеску за звітний місяць в розмірі 852, 20 гривень, який ним, з врахуванням переплати, не сплачено в розмірі 843, 31 гривень. Внаслідок вказаних обставин позивачем допущено утворення недоїмки із сплати єдиного внеску в розмір 11 951, 30 гривень. Вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-2859-52 від 14.01.2019 правомірною.

Позивач подав відповідь на відзив, з викладом пояснень щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

04.04.2007 здійснено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , 06.04.2007 взято контролюючим органом на податковий облік, а 31.03.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

07.05.2014 ОСОБА_1 взятий контролюючим органом на облік як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність - арбітражний керуючий та з обліку не знятий.

27.04.2018 позивач подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, в якій визначив загальну суму доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу в розмірі 74 939 гривень та податок на доходи фізичних осіб в розмірі 13 489, 02 гривень, звітність про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування особами, які провадять незалежну професійну діяльність в розмірі 16 486, 58 гривень.

02.05.2018 позивач як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність сплатив єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне страхування в розмірі 16 500 гривень.

Сума коштів в розмірі 16 500 гривень зарахована контролюючим органом в рахунок погашення боргу позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, що облікувався за попередні періоди та не сплачувався позивачем як особою, яка провадять незалежну професійну діяльність.

Сума несплаченого позивачем як особою, яка провадять незалежну професійну діяльність єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за 2017 рік становить 11 107, 99 гривень.

Також, позивач допустив заборгованість зі сплати єдиного внеску, нарахованого на заробітну плату (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за листопад 2018 рік в розмірі 852, 20 гривень. У зв`язку з врахуванням переплати в розмірі 8, 89 гривень, борг позивача за вказаним платежем за листопад 2018 року становить 843, 31 гривень.

14.01.2019 Коломийською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-2859-52 від 14.01.2019 зі сплати зі сплати єдиного внеску в загальному розмірі 11 951, 30 гривень.

Позивач, вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-2859-52 від 14.01.2019 протиправною, звернувся до суду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлює, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (пункту 4); особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (пункт 5).

Відповідно до підпункту 14.1.223 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з частиною 6 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» складовою Єдиного державного реєстру є Єдиний реєстр арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" , - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Згідно з частиною 4 статті 5 даного Закону обов`язки платників єдиного внеску виникають: у осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - з дня їх державної реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"; у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності; у осіб, зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7 та 8 частини першої статті 4 цього Закону, - з дня укладення трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору.

При цьому, відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 1162 від 24.11.2014, платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.

Згідно з розділом V Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 1162 від 24.11.2014, у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, платник єдиного внеску зобов`язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7-ЄСВ згідно з додатком 5 до цього Порядку та копії відповідних документів.

Датою зняття з обліку платника єдиного внеску є дата внесення запису до реєстру страхувальників.

Також, згідно з пунктом 65.2 статті 65 Податкового кодексу України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Згідно пункту 65.5 статті 65 даного Кодексу взяття на облік самозайнятої особи здійснюється контролюючим органом не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідних відомостей від державного реєстратора (для фізичних осіб - підприємців) або прийняття заяви (для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність).

Відповідно до пункту 65.10 даної статті цього ж Кодексу внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи здійснюється у разі: реєстрації припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи у відповідному уповноваженому органі - з дати реєстрації.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною 4 статті 6 цього Закону у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 19-1.1.1); контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів (підпункт 19-1.1.2); здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (підпункт 19-1.1.22).

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З поданих сторонами заяв по суті, суд встановив, що позивача взято контролюючим органом на податковий облік 06.04.2007, з якого позивач знятий 31.03.2017, та 07.05.2014 його взято контролюючим органом на облік як особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність - арбітражний керуючий, з обліку якого позивач не знятий.

Суд зазначає, що платниками єдиного внеску, серед іншого, є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, різновидом діяльності якої є арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Таким чином, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» окремо виділяє фізичних осіб - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, з видів діяльності яких окремо сплачується єдиний внесок на загальнообов`язкове державна соціальне страхування, тобто окремо з підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем та з особи, яка проводить незалежну професійну діяльність.

Зняття з обліку платників єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а зняття платників єдиного внеску - осіб, які проводить незалежну професійну діяльність - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку.

ОСОБА_1 знявся з обліку платника єдиного внеску як фізична особа-підприємець та припинив підприємницьку діяльність. З обліку платника єдиного внеску як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність позивач не знятий, відповідно зобов`язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державна соціальне страхування.

Суд встановив, що позивач самостійно нарахував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність за 2017 рік в розмірі 16 486, 58 гривень та єдиний внесок, нарахований на заробітну плату (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за листопад 2018 рік в розмірі 852, 20 гривень.

Частина сплачених позивачем коштів єдиного внеску в розмірі 16 500 гривень зарахована контролюючим органом в рахунок погашення боргу позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, що облікувався за попередні періоди, однак, станом на 31.12.2018 у позивач наявна заборгованість зі слати єдиного внеску особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, в розмірі 11 107, 99 гривень та з врахуванням у позивача переплати в розмірі 8, 89 гривень заборгованість зі сплати єдиного внеску, нарахованого на заробітну плату (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за листопад 2018 рік становить 843, 31 гривень.

При цьому, зазначені судом обставини спростовують твердження позивача про те, що він не перебував на спрощеній системі оподаткування, не був платником єдиного внеску третьої групи, відповідно не був платником єдиного внеску, оскільки вказана сума заборгованості зі сплати єдиного внеску у позивача виникла за здійснення ним незалежної професійної діяльності - арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

З урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, що позивач не обґрунтував протиправність оскаржуваної вимоги.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що вимога відповідача за № Ф-2859-52 від 14.01.2019, є правомірною, а заявлені позовні вимоги необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату борту (недоїмки) та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.