Справа № 560/1761/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1761/19
РІШЕННЯ

іменем України

24 липня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком з 08.06.2018, зарахувавши до стажу роботи при призначенні пенсії період роботи з 28.10.1978 по 31.12.1999 та з 03.03.2000 по 29.07.2002.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою та необхідними документами для призначення пенсії за віком, однак йому відмовлено у призначенні пенсії за віком з причин відсутності 25 - річного страхового стажу, а саме не зараховано період роботи з 28.10.1978 по 31.12.1999 та з 03.03.2000 по 29.07.2002 через не підтвердження стажу первинними документами.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від представника відповідача на адресу суду 10.07.2019 надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Дослідивши позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому усі необхідні документи.

Рішенням від 28.11.2018 №28/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно наданої відповіді від 21.12.2018 №40701/03, позивачу до 25-річного стажу не зараховано період роботи з 28.10.1978 по 31.12.1999 у Хмельницькому обласному спеціалізованому автопідприємстві "Транссільгосптехніка" (згодом Чорноострівське АТП "Транссільгосптехніка", ВАТ "Автомобіліст", оскільки в первинних документах, які знаходяться на збереженні в архівній установі не зазначено по батькові ( ОСОБА_1 ). Крім того, до страхового стажу не враховано періоди роботи з 03.03.2000 по 29.07.2002 на підприємстві "Фортуна - Плюс", оскільки робота на даному підприємстві не підтверджена первинними документами. На збереження до архівної установи первинні документи зазначеного підприємства не передавалися.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 7 Закону №1788-XII, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Статтею 12 Закону №1788-XII встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці № 58 від 29.07.1993.

Відповідно до п.2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Судом оглянуто копію Трудової книжки позивача від 10.11.1978 та встановлено у ній наступні записи:

- 28.10.1978 - прийнятий водієм 3-го класу на автомобіль ГАЗ-52 (наказ №149 від 28.10.1978 в Хмельницьке обласне спеціалізоване автопідприємство «Промсільгосптехніка» (пізніше - ВАТ «Автомобіліст»);

- 31.12.1999 - звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (наказ №64 від 31.12.1999;

- 03.03.2000 - прийнятий водієм на ПП «Фортуна-Плюс» (наказ № 4 від 03.03.2000);

- 29.07.2002 - звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (наказ №9 від 29.07.2002).

Суд звертає увагу відповідача, що записи про прийняття та звільнення з роботи позивача посвідчено печаткою підприємства та підписами відповідальних осіб.

Суд зазначає, що записи про роботу виконано у відповідності до Інструкції, а тому відповідач протиправно не зарахував позивачу понад 20 років роботи до трудового стажу.

Крім того, до заяви про призначення пенсії позивач також додав архівну довідку про заробітну плату № 855 від 18.10.2018 за період роботи з березня 1980 по листопад 1986, архівну довідку № 854 від 18.10.2018 за період роботи з серпня 1988 по грудень 1993. Також позивачем додаю архівну довідку № 57 від 29.01.2019, яка підтверджує те, що іншої особи з аналогічним прізвищем та ім`ям у відомостях про заробітну плату не зазначено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи до заяви підтверджують його право на призначення пенсії, а відтак право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, в зв`язку із цим відсутні підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а оскільки трудова книжка позивача містить записи про періоди роботи позивача з 28.10.1978 по 31.12.1999 та з 03.03.2000 по 29.07.2002 з відповідними печатками підприємств та підписами уповноважених на те осіб, а тому ці періоди підлягають зарахуванню до загального трудового стажу позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 31.08.2018. Тому, пенсію має бути призначено з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто, з 08.06.2018.

Суд також зазначає, що в матеріалах справи міститься рішення відповідача №28/03 від 28.11.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком, що в свою чергу порушує права позивача враховуючи наведене вище.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач просить визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2018 по справі № 9901/414/18 зазначено, що під діями суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти активну поведінку, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього слідує, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: - лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; - повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; - вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

У той же час, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений пунктом 4 частини 3 статті 2 КАС України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Пункт 2 частини 2 статті 245 КАС України визначає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи наведене, з огляду на те що позовні вимоги викладені таким чином, що не дають змогу захистити правові інтереси позивача в повній мірі, суд вважає, що за для повного та всебічного захисту прав позивача та уникнення повторного звернення до суду з позовною заявою, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №28/03 від 28.11.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки періоди роботи позивача підтверджені відповідними записами у трудовій книжці та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому позивач має право на призначення пенсії, а отже даний адміністративний позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №28/03 від 28.11.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком з 08.06.2018, зарахувавши до стажу роботи при призначенні пенсії період роботи з 28.10.1978 по 31.12.1999 та з 03.03.2000 по 29.07.2002.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.П. Шевчук