Справа № 640/13028/19
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 липня 2019 року м. Київ № 640/13028/19

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської міської філії комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко Ксенії Володимирівни про скасування реєстраційного запису, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до державного реєстратора Київської міської філії комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко Ксенії Володимирівни (далі також - державний реєстратор, відповідач) про скасування реєстраційного запису.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, позовна заява підписана особою, яка зазначена представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2

Ні підтвердження власних повноважень ОСОБА_2 до позовної заяви додано ксерокопію ордеру на надання правової допомоги від 01 липня 2019 року серія КВ № 758771, виданого адвокатським об`єднанням «Юридична компанія ІНФЛО» на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 01 липня 2019 року у судах, підприємствах, установах, організаціях.

Згідно з ч. 1 статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, ч. 4 статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером визнається письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

На виконання частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України Рішенням від 17 грудня 2012 року №36 затвердила Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів (далі також - Положення).

Пунктом 4 Положення встановлено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пункт 15 Положення передбачає, що ордер містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (підпункт 15.4); ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об`єднання та його місцезнаходження) (підпункт 15.6.); дату видачі ордера (підпункт 15.8.).

В недотримання наведених положень законодавства ОСОБА_2 , як представником позивача, не подано належного ордеру на підтвердження своїх повноважень.

Так, подана до суду копія ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_1 від 01 липня 2019 року серія КВ № 758771, не є, в розумінні наведеного законодавства, документом, що підтверджує повноваження адвоката на представництво в суді.

В копії ордеру наданому ОСОБА_2 зазначено, що у останньої є право на надання правової допомоги ОСОБА_1 судах, підприємствах, установах, організаціях, проте всупереч вимогам підпункту 15.4 Положення в ордері не зазначено конкретної назви органу, у якому надається правова допомога адвокатом; а також всупереч вимогам підпункту 15.6 Положення в ордері не вказано адреси робочого місця адвоката.

Крім того, суду не надано договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 01 липня 2019 року, з якого можливо встановити обсяг наданих адвокату повноважень, у тому числі, щодо підпису позовної заяви.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 9901/939/18.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна заява підписана представником підприємства за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Згідно з п. 3 ч. 4 статті 169 КАС України, позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Враховуючи наведене у сукупності суд дійшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Додатково суд звертає увагу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора Київської міської філії комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко Ксенії Володимирівни про скасування реєстраційного запису - повернути позивачеві, разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала суду, відповідно до ч. 2 статті 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк