Справа № 400/957/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2019 р. № 400/957/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув письмоовму провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2
про:визнання протиправним та нечинним акт, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач)звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправним та не чиним з дати видання акт індивідуальної дії - наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.09.2017 № 120 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення з 25.09.2017р.

Ухвалою суду від 02.04.2019р. справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.07.2019р. справу закрито в частині позовних вимог.

Суд розглядає справу з урахуванням ухвали суду від 24.07.2019р.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ про виключення позивача із списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення є протиправним та передчасним, ому підлягає скасуванню в частині, що оскаржується. Порядок проходження військової служби регулюється Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, що затверджений Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008. Відповідно до абз.3 ст.242 вказаного Положення, особа звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. При звільненні зі служби позивачу не було виплачено грошову компенсацію за період з 01.01.2016р. по 25.09.2017р. Таким чином, позивач вважає, що оскаржуваний наказ в частині виключення його зі списків особового складу без його згоди, підлягає скасуванню.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві на позовну заяву, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25 вересня 2017 року №144-РС відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті його звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.09.2017 року №120, з 25.09.2017 року останній виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення і направлений на військовий облік до Центрального районного військового комісаріату міста Миколаєва.

Так, згідно довідки фінансової служби військової частини ОСОБА_1 отримав індексацію грошового забезпечення по 01.01.2016 року. Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня, та повністю фінансується з державного бюджету. Згідно роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2 встановлено, що у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення. Проте, станом на 01.03.2018 року такі окремі роз`яснення до військової частини не надходили. Але, відповідно до рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року по справі № 400/2850/18 позивачу проведено перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 25.09.2017 року. Таким чином, відповідач що вважає, що відсутні підстави для визнання дій по невиплаті індексації грошового забезпечення неправомірними, оскільки відповідно до Інструкції №260 виконували роз`яснення Департаменту від 04.06.2016 року, в якому було зазначено про не нарахування індексації грошового забезпечення. Відсутність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення позивача грунтується також на тому, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік.

Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Військової частини НОМЕР_1 .

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25.09.2017 року №144-РС відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог ч.8 ст.26 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.09.2017 року №120, з 25.09.2017 року ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення і направлений на військовий облік до Центрального районного військового комісаріату міста Миколаєва.

Так, згідно довідки фінансової служби військової частини ОСОБА_1 отримав індексацію грошового забезпечення по 01.01.2016 року.

Абзацом 2 ч.3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року по справі № 400/2850/18 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 25.09.2017 року.

Рішення по справі № 400/2850/18 законної сили 24.04.2019р., а 24.05.2019р. судом видано виконавчий лист.

Позивач оскаржує наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.09.2017 року №120, в частині виключення останнього з 25.09.2017 року виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Виходячи з матеріалів справи та встановлених обставин справи, суд виходить з такого.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 26 вказаного вище Закону визначено, що однією з підстав припинення служби за контрактом, є закінчення строку контракту; коли такий контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби (п. а, ч.6, ст.26 вказаного вище Закону). Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до п.11 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України) для взяття на військовий облік. У запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в районних (міських) військових комісаріатах та відповідних органах інших військових формувань.

Згідно пункту 12 розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік. Таким чином, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, оформляється наказом про звільнення з вільнення з військової служби та наказом про виключенню зі списків особового складу військової частини. Військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку.

Згідно оскаржуваного наказу, позивача зараховано до оперативного резерву першої черги та зобов`язано виплатити позивачу всі види грошового забезпечення відповідно до вислуги років та військового звання.Суд, вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2017р. № 120 цілком відповідає нормам Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенню про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008.

Позивач посилаючись на невиплату певних видів грошового забезпечення при його звільненні з військової служби, вважає наказ відповідача від 25.09.2017р. № 120 в частині виключення його зі списків особового складу військової частини, неправомірним, при цьому не вказує підстави визнання такого наказу протиправним.

Невиплата військовослужбовцю певних видів грошового забезпечення при його звільненні з військової служби, не є підставою для визнання наказу командира протиправним. Невиплата грошового забезпечення при звільненні зі служби може бути оскаржена до суду в окремому порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов