Справа № 2340/4450/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Справа № 2340/4450/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Постач»

до Головного управління Державної фіскальної служби

у Черкаській області

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт-Постач» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.10.2018 р. №№ , , , .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року адміністративний позов було задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.10.2018 р. № .

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підставі видаткової накладної від 11.10.2017 р. № АП-0013 на поставку соняшника ПП «Віктор і К» в кількості 16,007 т. на суму 167 273,15 грн. у т.ч. ПДВ 27 878,86 грн., сформовано податкову накладну від 11.10.2017 р. № 19, яка згідно з даними ЄРПН зареєстрована 31.10.2017 р. за № , а також з того, що у податковій накладній від 10.10.2017 р. № АП-0013, на яку посилається відповідач, відображена тотожня операція, але в ній не містяться всі необхідні реквізити і дані та сам факт її складання не є достатньою підставою для фактично повторної реєстрації податкової накладної за тією ж операцією.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанціх в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій наполягає на тому, що позивачем не виписана та не зареєстрована в ЄРПН податкова накладна на суму, вказану у видатковій накладній від 10.10.2017 р. № АП-0013, що, на думку апелянта, є підставою для притягнення товариства до відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних.

З цих підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду в частині задоволення позову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати в цій частині та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явилися.

Судова колегія вважає, що в даному випадку наявні правові підстави для розгляду апеляційної скарги під час відсутності осіб, які не з`явилися, в порядку ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Арт-Постач» перебуває на обліку за основним видом діяльності «оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин» в ГУ ДФС у Черкаській області.

28.03.2018 р. ГУ ДФС у Черкаській області ТОВ «Арт-Постач» направлено запит № 13448/23-00-14-1014 «Про надання інформації (пояснення та їх документального підтвердження)» щодо взаємовідносин з ТОВ «Мрія-К» та ПП «Віктор і К», який вручено у відповідності до рекоментованого повідомлення про вручення 05.04.2018 р.

28.09.2018 р. на підставі вимог п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, винесено наказ № 1835 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Арт постач»» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за вересень 2017 року та податку на прибуток за 2017 рік по взаємовідносинах з ТОВ «Мрія-К», з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинах з ПП «Віктор і К» за жовтень 2017 року, а також виписано відповідні направлення.

28.09.2018 р. ГУ ДФС у Черкаській області ТОВ "Арт-Постач" вручено запит № 41416/23-00-14-0214 «Про надання документів бухгалтерського обліку», стосовно взаємовідносин з ТОВ «Мрія-К» та ПП «Віктор і К».

Контролюючим органом в актах про ненадання документів бухгалтерського та податкового обліку від 28.09.2018 р. № 866/23-00-14-1007/40626308; від 01.10.2018 р. № 875/23-00-14-1007/40626308; від 02.10.2018 р. № 879/23-00-14-1007/40626308; від 03.10.2018 р. № 884/23-00-14-1007/40626308 та від 04.10.2018 р. № 891/23-00-14-1007/40626308 зафіксовано, що позивачем під час проведення перевірки відмовлено перевіряючим в наданні документів, які стосуються предмета перевірки.

Відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Арт-Постач», за результатами якої складено акт від 11.10.2018 р. № 396/23-00-14-02/40626308, яким зафіксовано порушення:

1) п. 44.1, 44.6 ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, п. 6, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, наказу Міністерства фінансів України від 20 жовтня 2015 року №897 «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 210120,00 грн за 2017 рік;

2) п. 198.1, п. 198.3 ст.198 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, пп. 1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №13), в результаті чого завищено залишок від`ємного значення яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 91256 грн. та занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 142211,00 грн.;

3) п. 201.10 ст. 201 ПК України в результаті чого не зареєструвано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну з податку на додану вартість на суму 27878,85 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.10.2018 р.:

1) № про сплату податку на прибуток у сумі 210120 грн. та штрафних санкцій у розмірі 52530 грн.;

2) № про сплату штрафних санкцій за затримку реєстрації податкових накладних у сумі 13939,43 грн.;

3) № про сплату ПДВ у сумі 142211,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 35553,00 грн.;

4) № про зменшення від`ємного значення ПДВ на суму 91256,00 грн.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся за захистом до суду.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок реєстрації податкових накладних, визначено абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України, відповідно до якого реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.Отже, висновки акта перевірки щодо порушення підприємством термінів реєстрації податкових накладних документально підтверджені.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз положень податкового законодавства дозволяє стверджувати, що підставою для притягнення платника ПДВ до відповідальності за порушення строків реєтрації податкових накладних в ЄРПН є невиконання ним своєчасно відповідного покладеного на нього обов`язку, який виникає в разі вчиненні і документування операції.

Водночас, складання видаткової накладної, яка фактично є помилковою та дублює відомості про операцію (суму коштів, у т.ч. ПДВ, тощо), відображену в іншій податковій накладній, не є підставою для складання за нею податкової накладної і, відповідно, для реєстрації такої ПН в ЄРПН, оскільки це призведе до подвоєння тієї ж самої суми та до декларування недостовірних даних.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційних вимог та доводів апелянта відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів звертає увагу на те, що дані про операцію, відображені позивачем у видатковій накладній від 10.10.2017 р. № АП-0013 та від 11.10.2017 р. № АП-0013, є тотожними, з його бухгалтерської звітності не вбачається здійснення двох однакових операцій і у відповідності до норм податкового законодавства складання вказаної ВН від 10.10.2017 р. не є виключною підставою для формування за нею ПН та її реєстрації в ЄРПН.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача достатніх правових підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення граничних строків реєстрації ПН в ЄРПН на підставі видаткової накладної від 10.10.2017 р.

Доводи апелянта про те, що позивачем не виписана та не зареєстрована в ЄРПН податкова накладна на суму, вказану у видатковій накладній від 10.10.2017 р. № АП-0013, що, на думку апелянта, є підставою для притягнення товариства до відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на вищезазначене.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України, ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині щодо задоволення позовних вимог, проаналізувавши всі доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду в цій частині.

В іншій частині (щодо відмови в задоволенні позовних вимог) рішення суду першої інстанції апелянтом не оскаржується і, відповідно до ст. 308 КАС України, апеляційним судом не перевіряється.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом при вирішенні вказаних позовних вимог повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - без змін.

Оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 24 липня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: