Справа № 480/1523/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2019 р. Справа №480/1523/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Макаренка О.С.,
представника відповідача - Веремієнко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1523/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерство оборони України , у якій просить суд:
- скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом №105 п.5 від 26.10.2018 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги родині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 як неправомірне;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача;
- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вимог ч.2 п.1 ст.16, ч.1 ст.16-1, ч.1 п.а ст.16-2, ч.1 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з передбаченому законом розмірі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю його сина - військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_2 , 1993 р.н., під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про вирішення питання виплати одноразової грошової допомоги. Однак відповідач прийняв рішення, оформлене протоколом №105 від 26.10.2018, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги без врахування дійсних обставин смерті його сина ОСОБА_2 . На переконання відповідача, відповідачем прийнято рішення з порушенням положень постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Ухвалою суду від 17.05.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
25.06.2018 від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с.45-47), у якій заперечує проти задоволення позовних вимог. Зокрема, вказує, що ОСОБА_2 загинув під час наступних обставин: у вечірній час ОСОБА_2 самовільно залишив розташування військової частини і з друзями (військовослужбовцями) проводив час у барі. В подальшому, ОСОБА_2 загинув в результаті отриманих сукупних травм тіла, які були спричинені наїздом трактора, за кермом якого був один із його друзів, з яким напередодні він проводив час у барі. Відповідно до висновку експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи від 16.08.2017 №232 ОСОБА_2 на час смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Відмовляючи позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації керувалась положеннями п.4 розділу ІІ Положення №564, відповідно до яких комісія відмовляє в призначенні одноразової грошової допомоги у разі, якщо встановлено, що загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
- вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
- в ч и н ен н я ним дій у стані а л к о г о л ь н о г о, наркотичного, токсичного сп`яніння;
- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення до самогубства, встановленого судом);
- подання особою завідомо неправдивих відомостей про призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Зважаючи на те, що відповідно до висновку експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи від 16.08.2017 №232 ОСОБА_2 на час смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння, відповідач вважає, що відсутні підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Щодо зобов`язання відповідача вчинити дії, пов`язанні з нарахуванням та виплатою одноразової грошової допомоги, відповідач вказує, що такі повноваження є дискреційними повноваженнями Міністерства оборони України.
Ухвалою суду від 25.06.2019 залучено до участі у справі у якості третьої особи на боці відповідача Сумський обласний військовий комісаріат.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з мотивів наведених у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 72).
До участі у справі в якості третьої особи на боці відповідача було залучено Сумський обласний військовий комісаріат. Представник третьої особи надала суду письмовий відзив (а.с.67-68), у якому підтримує позицію Міністерства оборони України, вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_2 з 19.08.2016 укладено контракт про проходження військової служби строком на три роки (а.с.40).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №251 від 16.08.2017 (а.с.11), на підставі якого, в подальшому, видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 від 18.08.2017 (а.с.13).
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2166 від 06.08.2018 травма солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 , 1993 р.н.: "Сукупна травма тіла", яка і стала причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть №251 від 16.08.2017 "Добропільського відділення судово-медичної експертизи" та свідоцтвом про смерть № НОМЕР_3 , яке видане Краснопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області 18.08.2017 року - травма і причина смерті одержані в результаті нещасного випадку, "ТАК", пов`язані з проходженням військової служби (а.с.17).
Так, у лікарському свідоцтві про смерть №251 від 16.08.2017 року вказано, що ОСОБА_2 , 1993 р.н., причина смерті сукупна травма тіла (а.с.11).
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 №497 від 11.09.2017 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, солдат ОСОБА_2 , дійсно в період з 24.05.2017 по 15.08.2017 брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.20).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №69 від 08.09.2017, солдата ОСОБА_2 водія електрика радіо взводу польового вузла зв`язку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті травматичного шоку, сукупної травми тіла, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 08.09.2017 (а.с.21).
Згідно з актом службового розслідування щодо участі військовослужбовця в ДТП, у якому загинув солдат ОСОБА_2 (а.с.87-93), пішохід травмований при зіткненні з трактором при яких відбулася травма: пішохід, травмований при зіткненні з трактором (а.с.90).
В подальшому, вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.02.2018 №227/3134/17 встановлено, що 15 серпня 2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , керуючи технічно справним трактором «Фатон-ТФ-200», без реєстраційного номеру, який належить на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2010 громадянину ОСОБА_4 , діючи в порушення п.п.2.1,2.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п.2.1 - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.9 - Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух зі швидкістю приблизно 10 км/годину по проїжджій частині вул.Миру в с.Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області, з боку автодороги сполученням «Добропілля-Краматорськ» у напрямку будівлі сільської ради.
Проїжджаючи ділянку вказаної дороги, розташовану по вул. Миру в с. Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області, в районі магазину «Продукти», діючи в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; проявляючи злочинну самовпевненість, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, перебуваючи під дією алкоголю, не маючи перешкод технічного характеру, не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним трактора «Фотон ТФ-200», без реєстраційного номера, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, втратив курсову стійкість транспортного засобу, що призвело до зміни його напрямку руху та некерованості, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який знаходився на проїжджій частині біля лівого краю дороги.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пішохід ОСОБА_2 , 28.10.1993, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. Так, ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження.
За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_2 , тобто, злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15-16).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
У зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі звернення позивача, Сумським обласним військовим комісаріатом направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та відповідні документи (а.с.69).
Своїм рішенням, оформленим протоколом №105 від 26.10.2018, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги батьку та матері загиблого 15.08.2017 солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
У витягу з протоколу №105 від 26.10.2018 вказано, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку і причина смерті пов`язана з проходженням військової служби. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2017 "Про результати службового розслідування" ОСОБА_2 у вечірній час самовільно залишив розташування військової частини і з друзями (військовослужбовцями) проводив час у барі. Причиною смерті є наїзд трактора на ОСОБА_2 , за кермом якого був один із друзів, з яким вони вживали спиртні напої. Відповідно до висновку експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи від 16.08.2017 №232 ОСОБА_2 на час смерті п е р е б у в а в у с т а н і алкогольного с п`я н і н н я . Отже, відповідачем було відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги з посиланням на статтю 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до якої "призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця, є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння" (а.с.19).
Суд, частково задовольняючи позовні вимоги, виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до пункту 1 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Приписами пунктів 1-3 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
При цьому, в розрізі приписів частини 3 статті 16 Закону №2011-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.
Аналогічні норми закріплені в статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до статті 161 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (ч. 2 ст. 161 Закону №2011-XII).
Згідно з пунктом 1 статті 163 Закону 161 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Пунктами 6, 8 та 9 статті 163 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі по тексту - Порядок).
Відповідно до пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: 1. заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; 2. витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); 3. витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого до виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам військовослужбовця, до якого додано документи,
Згідно з пунктом 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до пунктів 14 та 15 Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Статтею 164 Закону №2011-XII визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги н е з д і й с н ю ю т ь с я , якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) в ч и н е н н я ним д і й у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного с п`я н і н ня;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Водночас, пунктом 19 Порядку також встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення н и м д і й у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Отже, одним з важливих питань, яке має бути досліджено при прийнятті рішення щодо виплати (відмови у здійсненні виплати) за ст.16-4 Закону №2011-ХІІ є не тільки перебування особи на час смерті в стані алкогольного сп"яніння, а і з"ясування факту вчинення будь-яких активних дій у даному стані які в подальшому спричинили смерть особи.

В ході розгляду справи встановлено, що згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, оформленого протоколом №2166 від 06.08.2018, смерть ОСОБА_2 , 1993 р.н. пов`язана з проходженням військової служби (а.с.17).

Натомість спірним моментом в даній адміністративні справі є обставини наявності/відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги в розрізі приписів статті 164 Закону №2011-XII та пункту 19 Порядку.

Зокрема, приймаючи рішення про відмову в призначенні батькам загиблого ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, Комісія керувалась ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (а.с.19).

Відповідно до вказаної норми, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком, зокрема, вчинення ним д і й у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Отже, саме активні д і ї мають бути наслідком травми, поранення, смерті особи. Будь-яке статичне перебування людини (в бліндажі, в приміщенні, на вулиці) в стані алкогольного сп"яніння не може однозначно свідчити про наявність правових підстав для відмови у виплаті допомоги з посиланням ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". В будь-якому випадку, дані обставини мають ретельно досліджуватись комісією при прийнятті відповідного рішення. Встановлення факту перебування особи під час загибелі в стані алкогольного сп"яніння є недостатнім доводом для відмови у призначенні одноразової допомоги.

У даній справі, оскільки на час смерті ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, Комісія дійшла висновку про відмову у призначенні батькам - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , одноразової грошової допомоги.

Суд не погоджується із обґрунтуванням спірного рішення Комісії, виходячи з наступного.

Приписи статті 16-4 Закону №2011-XII та пункту 19 Порядку передбачають чіткі підстави, які мають своїм наслідком не здійснення призначення і виплату одноразової грошової допомоги, яким, серед іншого є загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, яка є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Наявність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, як самостійний елемент фізичного та психічного стану військовослужбовця без вчинення ним дій, зокрема, злочину або адміністративного правопорушення, що мало своїм наслідком його загибель не може, на думку суду, бути підставою для не здійснення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до статті 164 Закону №2011-XII та пункту 19 Порядку.

Суд звертає увагу, що матеріли справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення б е з п о с е р е д н ь о загиблим ОСОБА_2 кримінального злочину або адміністративного правопорушення та/або будь-яких активних д і й у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель. При цьому, суд виходить з того, питання вчинення (невчинення) будь-яких активних дій особи, що стали результатом загибелі особи мають вивчатися саме Комісією при прийняття рішення . Отже, в даному випадку дослідження обставин Комісією було здійснено не в повному обсязі, а прийняте Комісією рішення за відсутності посилань на те, що дане питання (вчинення дій) досліджувалось, є передчасним та не у повному обсязі обгрунтованим.

Разом з цим, суд при вирішення спору враховує, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі №227/3134/17 від 16.02.2016 року встановлено наступне:

"15 серпня 2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , керуючи технічно справним трактором «Фатон-ТФ-200», без реєстраційного номеру, який належить на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2010 громадянину ОСОБА_4 , діючи в порушення п.п.2.1,2.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п.2.1 - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.9 - Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух зі швидкістю приблизно 10 км/годину по проїжджій частині вул.Миру в с.Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області, з боку автодороги сполученням «Добропілля-Краматорськ» у напрямку будівлі сільської ради.

Проїжджаючи ділянку вказаної дороги, розташовану по вул. Миру в с. Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області, в районі магазину «Продукти», діючи в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; проявляючи злочинну самовпевненість, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, перебуваючи під дією алкоголю, не маючи перешкод технічного характеру, не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним трактора «Фотон ТФ-200», без реєстраційного номера, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, втратив курсову стійкість транспортного засобу, що призвело до зміни його напрямку руху та некерованості, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який знаходився на проїжджій частині біля лівого краю дороги.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пішохід ОСОБА_2 , 28.10.1993, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. Так, ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження....

Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_2 " (а.с.15-16)..

Однак, як свідчить з оскаржуваного рішення Комісії, відмова в призначенні одноразової грошової допомоги прийнята без обставин, викладених у вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі №227/3134/17 від 16.02.2016 року (а.с.19).

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, суд при вирішення спору враховує, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року № 5-рп/2002).

Приймаючи до уваги те, що протокол комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.10.2016 року №105 є рішенням в розумінні Порядку, суд з огляду на встановлені обставини в ході розгляду справи, з урахуванням приписів частини 2 статті 2 КАС України вважає наявними підстави для скасувати рішення Міністерства оборони України, що оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 28.10.2016 року №105 щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги батьку та матері загиблого 15.08.2017 солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Вищезазначені обставини свідчать про наявність підстав для зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю його сина - ОСОБА_2 ( НОМЕР_4 ) під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати, суд зазначає наступне.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Так, положеннями частини першої, третьої статті 2 КАС України, а також статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, та статті 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, з яких вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, що не відповідає запровадженому статті 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Більш того, з положень Рекомендації №R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на наведене, повноваження Міноборони щодо призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є дискреційними та виключною компетенцією Міноборони, як уповноваженого органу, щодо призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 червня 2018 року у справі № П/9901/59/18 (№ 800/327/17).

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку, що у цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати п.5 рішення Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м.Київ 168, 03168, ), оформлене протоколом №105 від 26.10.2018 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги родині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (28.10.1993 - 15.08.2017 роки життя).

Зобов`язати Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю сина - ОСОБА_2 (28.10.1993 - 15.08.2017 роки життя) під час виконання обов`язків військової служби.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 53 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.07.2019 року.

Суддя О.М. Кунець