Справа № 560/257/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/257/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

23 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року (м. Хмельницький, 15 квітня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у зарахуванні до стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії, періодів роботи в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні рік роботи за один рік і шість місяців з 16.03.1987 року по 19.03.1987 року, з 20.03.1990 року по 17.09.1997 року, а також щодо відмови у зарахуванні до стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії періодів роботи з 26.12.2008 року по 31.12.2008 року, з 26.01.2009 року по 31.01.2009 року, з 24.02.2009 року по 31.08.2010 року в приватному підприємстві "Теплий Дім-КТВ-Сл"$ зобов`язати відповідача зарахувати до стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії вказані періоди роботи, провівши відповідний перерахунок пенсії з дати призначення пенсії - 27.05.2013 року.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачу з 27 травня 2013 року призначено пенсію по 3-й групі інвалідності від загального захворювання відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Влітку 2018 року позивач дізналась про те, що відповідач при призначенні пенсії не зарахував до стажу роботи, який впливає на розмір пенсії у пільговому обчисленні окремі періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі, а саме періоди роботи:

- з 16.03.1987 року по 19.03.1987 року - у ОРС Чаро-Токкінської НГРЕ,

- з 20.03.1990 року по 26.05.1991 року - у ПГО Лєнанафтогазгеологія, Чаро-Токкінська НГРЕ,

- з 27.05.1991 року по 25.08.1992 року - у ПГО Лєнанафтогазгеологія, Вілюйсько-Торгінська партія,

- з 01.07.1992 року по 17.03.1997 року - у Торгінській селищній раді народних депутатів в Ольокмінському улусі Республіки Саха ( Якутія)

- з 09.01.1997 року по 17.09.1997 року - у Об`єднанні МУП ЖКГ 1 ПО м. Ольокмінськ, республіки Саха ( Якутія)

Також відповідач при призначенні пенсії позивачу не зарахував до стажу роботи, який впливає на розмір пенсії, окремі періоди роботи позивача у підприємстві "Теплий Дім-КТВ-Сл", а саме:

- з 26.12.2008 року по 31.12.2008 року,

- з 26.01.2009 року по 31.01.2009 року,

- з 24.02.2009 року по 31.08.2010 року.

03.07.2018 року позивач надала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області наявні у неї документи, зокрема копії трудових угод та довідки, які не вимагались органом Пенсійного фонду при призначенні пенсії.

Відповідач врахував документи частково, зарахувавши позивачу лише частину стажу.

01.08.2018 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про зарахування в пільговому обчисленні рік роботи за один рік і шість місяців періодів роботи в районах Крайньої Півночі ( з 16.03.1987 р. по 19.03.1987 р, з 20.03.1990 р. по 17.09.1997 р.)

Відповідач листом від 16.08.2018 року № 1905/Х- 8 повідомив, що підстав для задоволення заяви немає, оскільки нею не надані трудові договори про роботу у районах Крайньої Півночі за вказані періоди, а зарахування у пільговому обчисленні періодів роботи з 31.12.1990р. чинним законодавством не передбачено.

Листом від 05.09.2018 року № 1925/Х- 8 відповідач відмовив і у зарахуванні стажу роботи у підприємстві "Теплий Дім-КТВ-Сл", обґрунтовуючи тим, що відсутні документи, які підтверджують сплату підприємством за ці періоди страхових внесків за працівника у повному обсязі.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг (далі Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до п.5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

В силу абз. 2 п.5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювались пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

За змістом абз. 3 п.5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Положеннями пп. "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" визначено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Вимогами п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

В силу п. п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Згідно з п. 7 параграф "б" Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За правилами п. 3 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Разом з тим, п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до відомостей трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 остання працювала в районах Крайньої Півночі у тому числі у період з 16.03.1987 р. по 19.03.1987 р. ( запис № 6, а.с. 20) та у періоди з 20.03.1990 р. по 17.09.1997 р. (записи № 10-21, а.с. 21-22)

Водночас, з записів трудової книжки позивача встановлено, що вона працювала:

- з 16.03.1987 року по 19.03.1987 року - у ОРС Чаро-Токкінської НГРЕ, про що свідчить запис № 6,

- з 20.03.1990 року по 26.05.1991 року - у ПГО Лєнанафтогазгеологія, Чаро-Токкінська НГРЕ,

- з 27.05.1991 року по 25.08.1992 року - у ПГО Лєнанафтогазгеологія, Вілюйсько-Торгінська партія,

- з 01.07.1992 року по 17.03.1997 року - у Торгінській селищній раді народних депутатів в Ольокмінському улусі Республіки Саха (Якутія),

- з 09.01.1997 року по 17.09.1997 року - у Об`єднанні МУП ЖКГ 1 ПО м. Ольокмінськ, республіки Саха ( Якутія), про що свідчать записи № 10-21.

Також, згідно з довідкою муніципального архіву від 03.10.2013 року №3 підтверджується, що позивач працювала на території Олекминського району Якутської АРСР, який відноситься до району Крайньої Півночі з 1987р.-1988 р. та в 1992р.-1997р.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, під час огляду пенсійної справи позивача судом першої істанції встановлено, що у пенсійній справі позивача (недіюча сторона) є оригінали наступних архівних довідок про заробітну плату позивача:

- від 30.09.2013р. №837, видана муніципальним архівом адміністрації Ольокмінського району Республіки Саха (Якутія) за період роботи з липня 1992 року по квітень 1997 року,

- від 30.09.2013р. №835, видана муніципальним архівом адміністрації Ольокмінського району Республіки Саха (Якутія) за період роботи з квітня 1987 року по січень 1988 року, від 13.02.2015р. №614 за період роботи з червня 1988 р. по травень 1991 р. за час роботи в Чаро-Токкінській нафтогазорозвідувальній експедиції та з травня 1991 р. по серпень 1992 р. за час роботи у Вілюйсько Торгінській партії,

- від 31.07.2014 р. № б/н з копіями первинних документів, за №№ 124, 125 виданих Державним унітарним підприємством "Житлово-комунальним господарством Республіки Саха (Якутія)" за період роботи з 09.01.1997 р. по 17.09.1997 p., що свідчить про те, що ОСОБА_1 працювала в районах Крайньої Півночі, користувалась районним коефіцієнтом до заробітної плати, північними надбавками та пільгами, згідно з Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях.

Що стосується обчислення періоду стажу роботи позивача після 01.01.1991 року, слід зазначити наступне.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною 13.03.1992 року, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частиною 2 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.1992 передбачено, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових підставах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Тобто, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

У період 1991-1997 років у Російській федерації, на території якої до 1997 року включно працювала позивач, діяв Закон РРСФР "Про державні пенсії в РРСФР" від 20.11.1990 року №340-І, абзацом 7 частини 1 статті 94 якого було передбачено, що при підрахунку трудового стажу, вказаного в ст.ст. 10, 11, 12, 29 Закону, обчислюються в пільговому порядку періоди роботи (служби) у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі - в півтора кратному розмірі. При цьому обчислення стажу відбувається незалежно від наявності строкового трудового договору.

Як випливає з Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, що набула чинності 14.01.1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до Закону України Про міжнародні договори України чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, стаж роботи позивача після 1990 року повинен бути обчислений згідно з порядком, передбаченим вказаними міжнародними угодами та законодавством держави на території якої позивач працювала.

Таким чином, право на зарахування стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі за трудовими договорами підтверджується записами в трудовій книжці, наданими довідками, які протиправно не були взяті до уваги відповідачем та положеннями Міжнародних договорів України.

При цьому, Верховним Судом у справі №173/637/17 (2-а/173/49/2017) від 07 червня 2018 року по аналогічній справі зроблено правовий висновок про те, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вирішуючи питання про те, з якого часу слід зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії, слід враховувати, що відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Крім того, в постанові від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17 Верховний Суд зазначив, що зважаючи на те, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), до спірних правовідносин необхідно застосовувати крім норм КАС України також і строки, визначені в інших законах.

Відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У разі ж порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, встановленого нормою КАС України, має наслідком неможливість реалізувати передбачене право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу норм КАС України в системному зв`язку з положенням ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Верховний суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Також, слід взяти до уваги висновки акту № 12 від 26.12.2018 року перевірки правильності призначення (перерахунку) та виплати пенсій територіальним органом Пенсійного фонду України управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради.

У вказаному документі зазначається, що під час перевірки пенсійної справи позивача було встановлено, що при призначені їй пенсії у 2013 році орган Пенсійного фонду не перевірив зміст і належне оформлення наданих документів і не витребував від підприємств, установ, організацій додаткові документи, передбачені законодавством у тримісячний строк з дня подання заяви на призначення пенсії. Також встановлено, що у пенсійній справі відсутня копія повідомлення про призначення пенсії.

Так само зазначається, що управлінням не зараховані періоди роботи позивача у районах Крайньої півночі у пільговому обчисленні і не рекомендовано заявниці подати належні договори щодо отримання пільг за вказані періоди. Так само позивачу не було повідомлено про не зарахування вказаних періодів роботи до стажу в пільговому обчисленні.

Крім того, не було повідомлено позивачу і про не зарахування стажу за період роботи з 09.01.1997 року по 17.09.1998 року, у той час як самостійні запити на отримання інформації стосовно цього періоду роботи позивача управлінням не направлялись.

Беручи до уваги викладене, відповідач при призначенні пенсії позивачу у 2013 році безпідставно не врахував істотні обставини, що мали місце, не перевірив повідомлені заявницею факти та документи, не вчинив усі необхідні дії для витребування необхідних документів та повідомлення позивача про прийняті рішення, що призвело до безпідставного неврахування до стажу роботи особи ряду періодів, а також до того, що позивач протягом тривалого часу взагалі була необізнана стосовно своїх прав та їх порушення органом управління.

Оскільки саме протиправні дії відповідача призвели до неправильного обчислення пенсії позивачу та неврахування їй частини стажу, перерахунок слід зобов`язати вчинити з дати призначення пенсії.

Що стосується не зарахування відповідачем стажу роботи позивачу за період з 26.12.2008 р. по 31.12.2008 р., з 26.01.2009 р. по 31.01.2009 р., з 24.02.2009 р. по 31.08.2010 р. в приватному підприємстві "Теплий Дім-КТВ-Сл", слід зазначити наступне.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ст. 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Наявними у матеріалах справи документами та записами у трудовій книжці НОМЕР_1 підтверджується той факт, що позивач, з 01.02.2007 р. по 31.08.2010 р. працювала в приватному підприємстві "Теплий Дім-КТВ-Сл".

Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії позивачу у період грудень 2008 року - лютий 2009, березень - грудень 2009 року та березень - серпень 2010 року або відомості про сплату внесків не у повному обсязі не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Позивач не може відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків, а тому це не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії періодів роботи.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 04 вересня 2018 у справі №482/434/, від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 липня 2019 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.