Справа № 280/1339/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 липня 2019 року (17 год. 35 хв.)Справа № 280/1339/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Стовбур А.Ю., розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ); Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.12.2018 № 1014324/, від 07.12.2018 № 1016198/ , від 07.12.2018 № 1016199/ , від 07.12.2018 № 1016200/ , від 07.12.2018 № 1016203/, від 07.12.2018 № 1016204/ ;

2) зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 2408 від 03.12.2017, № 63 від 05.12.2017, № 64 від 05.12.2017, № 118 від 05.12.2017, № 2017 від 05.12.2017, № 2018 від 05.12.2017, з дати подання їх на реєстрацію.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає про безпідставність прийняття комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що ним були здійснені усі, визначені законодавством дії, необхідні для прийняття рішення ДФС про реєстрацію податкових накладних після їх зупинення. Наполягав на тому, що реальність господарських операцій, в межах яких виписані податкові накладні, підтверджуються первинними документами. Позивач стверджує, що контролюючим органом було порушено порядок зупинення податкових накладних. Зокрема, в квитанціях не вказано, які саме критерії оцінки ступеня ризиків в своїй сукупності надали право здійснити блокування податкових накладних та не вказано вичерпний перелік документів, які потрібно подати позивачу для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію поданих накладних. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 01.04.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 24.04.2019.

22.04.2019 до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позов (вх. №16036), в якому представник відповідачів позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкових накладних. Зазначав, що позивачем не надано комісії документи, які б підтверджували дані податкових накладних і були достатніми для прийняття комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішення про реєстрацію податкових накладних. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

24.04.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 21.05.2019.

У період з 20.05.2019 по 29.05.2019 суддя Калашник Ю.В. була відсутня на роботі, що підтверджується відповідною довідкою Запорізького окружного адміністративного суду вих. № 02-35/19/42 від 28.05.2019.

У зв`язку із відсутністю судді Калашник Ю.В., судове засідання 21.05.2019 перенесено на 24.06.2019 о 15:15, про що повідомлено учасників справи.

Протокольною ухвалою суду від 24.06.2019 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті на 24.06.2019.

24.06.2019 у судовому засіданні, за клопотанням учасників справи, судом ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 30.05.2001 зареєстрований фізичною особою -підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серія НОМЕР_2 (а.с.14) та перебуває на обліку в Мелітопольській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. З 28.03.2002 зареєстрований платником ПДВ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платником ПДВ № 63882472 (т.1 а.с.25, зворотній бік). Основними видами господарської діяльності є: оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34), вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41) та інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29).

15 грудня 2016 року між позивачем (Експедитор) та ІП «КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД» (Замовник) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №LН-07-17 (т.1 а.с.26-31).

Згідно з п. 1.2. Договору на підставі та на умовах цього Договору Експедитор надає Замовнику наступні Послуги:

- організація перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України на підставі Заявок Замовника;

-залучення до надання Послуг перевізників шляхом укладання з ними відповідних договорів від свого імені;

- здійснення розрахунків з усіма учасниками транспортного процесу;

- виконання інших доручень Замовника за згодою Сторін.

Згідно п. 2.1.1. Договору, інформація щодо характеристик вантажу, пункту відправлення, пункту призначення, часу та дати подачі автомобіля під завантаження, вартість Послуг та інші істотні умови перевезення вказуються у конкретній заявці (надалі - «Заявка»).

Згідно и. 2.5.5. Договору здача-приймання Послуг за цим Договором підтверджується Актом наданих послуг, який підписується Сторонами удвох примірниках.

Відповідно до п. 4.2. Договору вартість Послуг визначається в узгодженій Сторонами Заявці та вказується у рахунку-фактурі та Акті наданих послуг.

З метою виконання вказаних послуг позивач використовував орендовані вантажні автомобілі, а саме:

марки MERCEDES BENZ р.н. НОМЕР_3 відповідно до Договору оренди-найму транспортного засобу. Керування цим ТЗ здійснює водій ОСОБА_2 , який є працівником позивача, що підтверджується копією звіту з доказами направлення про суми нарахованої з/п застрахованих осіб та суми ЄСВ на підтвердження трудових відносин з водієм, водійського посвідчення (т.1 а.с.32-36);

марки MERCEDES BENZ р.п. НОМЕР_4 відповідно до Договору оренди-найму транспортного засобу. Керування цим ТЗ здійснював позивач особисто, що підтверджується копією водійського посвідчення (т.1 а.с.35-37).

Крім того, з метою виконання вказаних послуг позивачем залучаються суб`єкти господарювання - перевізники, які фактично забезпечують перевезення (доставку) вантажів до визначених вантажоодержувачів.

Після виконання заявок автотранспорту (копії додаються), погоджених сторонами відповідно до договору № LH-07-17 від 15.12.2016, між замовником - ІП «КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД» та позивачем, як експедитором, були складені наступні акти здачі-приймання послуг:

№ DNP-001200 від 03.12.2017, яким підтверджено виконання транспортних послуг тендерний рейс смт. В. Димерка - Дніпро, загальною вартістю без ПДВ - 109999,95 грн., ПДВ 20% - 21999,99 грн., загальна вартість з ПДВ 131999,94 грн.;

№ ТОТ-004019 від 05.12.2017, яким підтверджено виконання транспортних послуг тендерний рейс смт. В. Димерка - Сєвєродонецьк, загальною вартістю без ПДВ - 183600,00 грн., ПДВ 20% -36720,00 грн., загальна вартість з ГІДВ 220320,00 грн.;

№ ТОТ-004020 від 05.12.2017, яким підтверджено виконання транспортних послуг тендерний рейс смт. В. Димерка - Мелітополь, загальною вартістю без ПДВ - 187283,39 грн., ПДВ 20% - 37456,68 грн., загальна вартість з ПДВ 224740,07 грн.;

№ ТОТ-004060 від 05.12.2017, яким підтверджено виконання транспортних послуг тендерний рейс смт. В. Димерка - Краматорськ, загальною вартістю без ПДВ - 77116,69 грн., ПДВ 20% - 15423,34 грн., загальна вартість з ПДВ 92540,03 грн.;

№ ZAP-002942 від 05.12.2017, яким підтверджено виконання транспортних послуг тендерний рейс смт. В. Димерка - Запоріжжя, загальною вартістю без ПДВ - 90933,37 грн., ПДВ 20% - 18186,67 грн., загальна вартість з ПДВ 109120,04 грн.;

№ ZAP-002943 від 05.12.2017, яким підтверджено виконання транспортних послуг тендерний рейс смт. В. Димерка - Запоріжжя, загальною вартістю без ПДВ - 66133.36 грн., ПДВ 20% - 13226,67 грн., загальна вартість з ПДВ 79360,03 грн.

Виконання вказаних послуг також підтверджується доданими актом звірки взаєморозрахунків, які містяться в матеріалах справи.

На підтвердження фактичного виконання транспортних послуг, що вказані в актах №DNP-001200 від 03.12.2017, №ТОТ-004019 від 05.12.2017, №ТОТ-004020 від 05.12.2017, №ТОТ-004060 від 05.12.2017, №ZAP-002942 від 05.12.2017, №ZAP-002943 від 05.12.2017 позивачем до матеріалів справи надані копії договорів-заявок з перевізниками, актів здачі-приймання послуг, товаро-транспортні накладні, платіжні доручення на підтвердження здійснення оплати послуг залучених перевізників.

Відповідно до норм п. 187.1 ст. 187 ПК України на дату складання актів здачі-приймання послуг, за правилом першої події, позивачем складено наступні податкові накладні:

№ 2408 від 03.12.2017 на загальну суму 131999,94 грн., ПДВ 21999,99 грн.;

№ 63 від 05.12.2017 на загальну суму 220320,00 грн., ПДВ 36720,00 грн.;

№ 64 від 05.12.2017 на загальну суму 224740,07 грн., ПДВ 37456,68 грн.,

№ 118 від 05.12.2017 на загальну суму 92540,03 грн., ПДВ 15423,34 грн.;

№ 2017 від 05.12.2017 на загальну суму 109120,04 грн., ПДВ 18186,67 грн.,

№ 2018 від 05.12.2017 на загальну суму 79360,03 грн., ПДВ 13226,67 грн.

Податкові накладні № 2408 від 03.12.2017, № 63 від 05.12.2017, № 64 від 05.12.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 14.12.2017.

Податкові накладні № 118 від 05.12.2017, № 2017 від 05.12.2017, № 2018 від 05.12.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.12.2017.

Однак, згідно отриманих квитанцій №1 позивача повідомлено про зупинення їх реєстрації.

Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних зазначено те, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.19-00.00.. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

05.12.2018 позивачем надіслано засобами електронного зв`язку повідомлення № 5 про подання пояснень, копій документів щодо ПН № 2408 від 03.12.2017 реєстрацію якої було зупинено, до якого додані характеристика підприємства та господарської діяльності з електронними копіями документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду вказаних пояснень та документів відповідачем прийнято рішення від 05.12.2018 №1014324/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 2408 від 03.12.2017 (т.1 а.с.123).

В якості підстави для відмови у вказаному рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

В додатковій інформації зазначено про відсутність первинної товарно-транспортної документації.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України скаргу з необхідним пакетом документів, в т.ч. з товарно-транспортною документацією (т.1 а.с.124-128).

Однак, Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення від 26.12.2018 № 53941//2, яким залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.1 а.с.129).

05.12.2018 позивачем надіслано засобами електронного зв`язку Повідомлення №1 про подання пояснень, копій документів щодо ПН № 63 від 05.12.2017 реєстрацію якої було зупинено, до якого були додані характеристика підприємства та господарської діяльності з електронними копіями документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду вказаних пояснень та документів відповідачем 1 прийнято рішення від 07.12.2018 № 1016198/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 63 від 05.12.2017 (т.1 а.с.229).

В якості підстави для відмови у вказаному рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

В додатковій інформації зазначено про відсутність первинної товарно-транспортної документації при придбанні послуг.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачем подано до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України скаргу з необхідним пакетом документів, в т.ч. з товарно-транспортною документацією (т.1 а.с.230-232).

В поданій на розгляд комісії ГУ ДФС у Запорізькій області характеристиці підприємства і господарської діяльності, а також у доповненні до скарги позивачем зазначалось, що замовником (ІП «Кока кола Беверіджес Лімітсд Україна») розрахунок за вказані послуги не здійснено, тому розрахункові документи не подавались. ПН складена по першій події, яка визначалась датою складання акту приймання-передачі послуг. Відповідно, відсутність оплати на момент здійснення господарської операції (наявність заборгованості замовника перед виконавцем) не впливає на обов`язок реєстрації ПН.

Однак, Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення від 26.12.2018 № 54234//2, яким залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.1 а.с.233).

05.12.2018 позивачем надіслано засобами електронного зв`язку Повідомлення №2 про подання пояснень, копій документів щодо ПН № 64 від 05.12.2017 реєстрацію якої було зупинено, до якого були додані характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду вказаних пояснень, та документів відповідачем 1 прийнято рішення від 07.12.2018 № 1016199/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 64 від 05.12.2017 (т.2 а.с.73).

В якості підстави для відмови у вказаному рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

В додатковій інформації зазначено про відсутність первинних документів на продаж (щодо першої події).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України скаргу з необхідним пакетом документів, в т.ч. повторно подано акт підписаний із замовником послуг щодо продажу послуги (т.2 а.с.74-76).

В поданій на розгляд комісії ГУ ДФС у Запорізькій області характеристиці підприємства і господарської діяльності, а також у доповненні до скарги позивачем також зазначалось, що замовником (ІП «Кока кола Беверіджес Лімітед Україна») розрахунок за вказані послуги не здійснено, тому розрахункові документи не подавались. ПН складена по першій події, яка визначалась датою складання акту приймання-передачі послуг. Відповідно, відсутність оплати на момент здійснення господарської операції (наявність заборгованості замовника перед виконавцем) не впливає па обов`язок реєстрації ПН.

Однак, Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення від 26.12.2018 № 54242//2, яким залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.2 а.с.77).

05.12.2018 позивачем надіслано засобами електронного зв`язку Повідомлення №7 про подання пояснень, копій документів щодо ПН № 118 від 05.12.2017 реєстрацію якої було зупинено, до якого були додані характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду вказаних пояснень та документів відповідачем 1 прийнято рішення від 07.12.2018 № 1016200/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 118 від 05.12.2017 (т.2 а.с.111).

В якості підстави для відмови у вказаному рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

В додатковій інформації зазначено про відсутність первинних документів на продаж (щодо першої події).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України скаргу з необхідним пакетом документів, в т.ч. повторно подав акт підписаний із Замовником послуг щодо продажу послуги (т.2 а.с.116-118).

В поданій на розгляд комісії ГУ ДФС у Запорізькій області характеристиці підприємства і господарської діяльності, а також у доповненні до скарги позивачем зазначалось, що замовником (ІП «Кока кола Беверіджес Лімітсд Україна») не здійснено розрахунок за вказані послуги, тому розрахункові документи не подавались. ПН складена по першій події, яка визначалась датою складання акту приймання-передачі послуг. Відповідно, відсутність оплати на момент здійснення господарської операції (наявність заборгованості замовника перед виконавцем) не впливає на обов`язок реєстрації ПН.

Однак, Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення від 26.12.2018 № 54240//2, яким залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.2 а.с.119).

05.12.2018 позивачем надіслано засобами електронного зв`язку Повідомлення №3 про подання пояснень, копій документів щодо ПН №2017 від 05.12.2017 реєстрацію якої було зупинено, до якого були додані характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по вказаній ПН (т.2 а.с.169-172).

За результатом розгляду вказаних пояснені» та документів відповідачем 1 прийнято рішення від 07.12.2018 № 1016203/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 2017 від 05.12.2017 (т.2 а.с.173).

В якості підстави для відмови у вказаному рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

В додатковій інформації зазначено про відсутність первинних документів щодо придбання послуг.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України скаргу з необхідним пакетом документів, в т.ч. повторно подав первинних документи щодо придбання мною послуг сторонніх перевізників (т.2 а.с.174-178).

В поданій на розгляд комісії ГУ ДФС у Запорізькій області характеристиці підприємства і господарської діяльності, а також у доповненні до скарги позивачем було зазначено, що замовником (ІП «Кока кола Беверіджес Лімітед Україна») розрахунок за вказані послуги не здійснено, тому розрахункові документи не подавались. ПН складена по першій події, яка визначалась датою складання акту приймання-передачі послуг. Відповідно, відсутність оплати на момент здійснення господарської операції (наявність заборгованості замовника перед виконавцем) не впливає на обов`язок реєстрації ПН.

Однак, Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення від 26.12.2018 № 54235//2, яким залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.2 а.с.179).

05.12.2018 позивач надіслав засобами електронного зв`язку Повідомлення №4 про подання пояснень, копій документів щодо ПН №2018 від 05.12.2017 реєстрацію якої було зупинено, до якого були додані характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по вказаній ПН (т.2 а.с.214-217).

За результатом розгляду вказаних пояснень та документів відповідачем 1 прийнято рішення від 07.12.2018 № 1016204/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 2018 від 05.12.2017 (т.2 а.с.218).

В якості підстави для відмови у вказаному рішенні було зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

В додатковій інформації зазначено про відсутність первинних документів щодо придбання послуг.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України скаргу з необхідним пакетом документів, в т.ч. повторно подав первинних документи щодо придбання мною послуг сторонніх перевізників (т.2 а.с.219-221).

В поданій на розгляд комісії ГУ ДФС у Запорізькій області характеристиці підприємства і господарської діяльності, а також у доповненні до скарги позивачем було зазначено, що замовником (ІП «Кока кола Беверіджес Лімітед Україна») розрахунок за вказані послуги не здійснено, тому розрахункові документи не подавались. ПН складена по першій події, яка визначалась датою складання акту приймання-передачі послуг. Відповідно, відсутність оплати на момент здійснення господарської операції (наявність заборгованості замовника перед виконавцем) не впливає на обов`язок реєстрації ПН.

Однак, Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення від 26.12.2018 № 54245//2, яким залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.2 а.с.222).

Вважаючи прийняті відповідачем 1 рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У даному випадку датою виникнення податкових зобов`язань є дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

В свою чергу, за приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі, у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, чи зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (Критерії оцінки ступня ризиків; був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків містить у собі визначення двох різних критеріїв. Так, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (Перелік; був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством

Відповідно до положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог підпунктів 201.16.1, 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та пропозицій, викладених у квитанціях, позивачем надані документи, пояснення, якими підтверджується реальність здійснення господарських операцій по зупиненим у реєстрації податковій накладній.

З урахуванням специфіки правовідносин позивача із ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», з приводу яких були складені акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.12.2017 та від 05.12.2017 та спірні податкові накладні, перелік наданих документів відповідає вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Суд зазначає, що з врахуванням специфіки правовідносин позивача із ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» позивачу достатньо було надати письмові пояснення, копію договору про надання логістичних послуг від 15.12.2016 №LH-07-17 та копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Проте, відповідачем 1 всупереч вимогам підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, не визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкових накладних.

Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (пп. "в" пп. 201.16.1 п. 20.16 ст. 201 ПК України).

При відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

З оскаржуваних рішень встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є те, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступенів ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, а також надання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

У Квитанціях №1 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

Натомість, пп. 201.16.1. п. 201.16 ст.201 ПК України (в редакції, що діяла на момент зупинення реєстрації ПН) вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Посилання на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 49.41.19-00.00 відсутні у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Також в порушення п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, що діяла на момент зупинення реєстрації ПН) у квитанціях № 1 не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

В Квитанціях №1 не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Оскаржувані рішення відповідача 1 не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача.

Як вже встановлено судом, в обґрунтування позовних вимог позивачем на підтвердження своїх господарських відносин з ІП «КОКА-КОЛА БЕВЕРІДЖИЗ УКРАЇНА ЛІМІТЕД» суду надані відповідні документи, (копія договору про надання логістичних послуг, копії актів здачі-приймання послуг, копії договорів оренди транспортного засобу, копія водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копії заявок, видаткових накладних, копії ТТН, тощо) достатні для реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Щодо ненадання розрахункових документів, то їх надати було неможливо, оскільки послуги позивача, на час подачі податкових накладних, замовником оплачені не були, про що позивач зазначав при наданні пояснень.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотного.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірності оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання рішень Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації від 05.12.2018 № 1014324/ , від 07.12.2018 № 1016198/ , від 07.12.2018 № 1016199/ , від 07.12.2018 № 1016200/ , від 07.12.2018 № 1016203/, від 07.12.2018 № 1016204/ протиправними та їх скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 21.02.2018 № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача правових підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датою їх фактичного надходження (подання).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкт владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довили правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Разом з цим, 24.06.2019 до суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення доказів на підтвердження вартості понесених позивачем витрат. Зазначене клопотання отримано представником відповідачів - 24.06.2019, що підтверджується відповідною відміткою на клопотанні.

У зазначеному клопотанні позивач просить суд стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатським бюро ОСОБА_3 , у розмірі 6000,00 грн.

Представник відповідачів заперечив проти клопотання щодо стягнення судових витрат. На обґрунтування заперечень зазначив, що справа є нескладною оскільки аналогічні справи перебувають на розгляді у Запорізькому окружному адміністративному суді. Також позивачем не надано доказів підготовки його представником позовної заяви, оскільки зазначений документ підписані безпосередньо позивачем. Представництво адвокатом у суді 21.05.2019 не здійснювалось, оскільки судове засідання проведено у письмовому провадженні, а засідання від 24.06.2019 на момент подання відповідного клопотання ще не проведено взагалі.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатським бюро Пузія Олексія Вікторовича договір про надання правової допомоги від 24.03.2019.

Цим договором (п. 2.1) передбачено, що безпосереднє представництво інтересів позивача від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Пузій Олексій Вікторович.

За умовами п. 2.1 цього договору, винагорода (гонорар) за надання правової допомоги по даному Договору визначена сторонами наступним чином:

- підготовка позовної заяви - 3000,00 грн.;

- представництво інтересів в судових засіданнях в Запорізькому окружному адміністративному суді - 2000,00 грн. (за один судо/день);

- підготовка клопотань, письмових пояснень, відповідей, та інших заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань - 1500,00 грн. за один документ.

Вартість наданих адвокатських послуг відповідає розміру гонорару за надання аналогічних послуг адвокатів, яка склалася в Україні, що підтверджується рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, які були затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 та рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018. Зазначені рішення долучені до матеріалів справи.

Адвокатське бюро «Пузія Олексія Вікторовича» виставило рахунки на оплату послуг № 22 від 25.03.2019 на суму 2500,00 грн., № 68 від 10.05.2019 на суму 1500,00 грн., № 50 від 21.06.2019 на суму 1000,00 грн., № 82 від 20.05.2019 на суму 1000,00 грн.

Вказані послуги прийняті позивачем за Актом про прийняття наданих послуг від 24.06.2019 та оплачені позивачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Щодо понесених судових витрат на представництво позивача у судових засіданнях, суд зазначає наступне.

На протязі розгляду справи №280/1339/19 судом засідання призначались на 24.04.2019, 21.05.2019 та 24.06.2019.

Суд зазначає, що підготовче засідання 24.04.2019 проведено без участі представника позивача у зв`язку із його не прибуттям.

У період з 20.05.2019 по 29.05.2019 суддя Калашник Ю.В. була відсутня на роботі, у зв`язку із чим, судове засідання 21.05.2019 перенесено на 24.06.2019.

Так, адвокат Пузій О.В. особисто брав участь в одному судовому засіданні, яке відбулось 24.06.2019 (тривалість 3 хв.) та оцінюється сторонами у розмірі 1000,00 грн.

З огляду на тривалість судового засідання 24.06.2019 короткий проміжок часу, з урахуванням принципу справедливості суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу щодо участі у судовому засіданні 24.06.2019 суму у розмірі 250,00 грн.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів підготовки позовної заяви саме адвокатом. Адміністративний позов від 25.03.2019 підписані безпосередньо ОСОБА_1 . Всі додатки до позову також завірені позивачем. Будь-яких посилань на те, що дії із складання адміністративного позову вчинялись саме представником позивача, матеріали справи не містять. Таким чином з наданих документів не вбачається, які дії виконував саме представник позивача (адвокат) при підготовки позовної заяви, якщо позов складений та підписаний позивачем.

Крім того, сума витрат на відповіді на відзив у розмірі 1500,00 грн. не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг, із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; із ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на складність справи, з урахуванням принципу справедливості та рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, які були затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 та рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу щодо складання відповіді на відзив - 750,00 грн.

Разом з цим, суд приймає до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії». Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п.268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).».

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004.

Правові позиції щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката викладені в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №821/1594/17 (адміністративне провадження №К/9901/39873/18) та від 08.05.2018 у справі №810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18).

Отже, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. підлягають частковому задоволенню в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу загальному розмірі 1000,00 грн.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ); Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.12.2018 № 1014324/, від 07.12.2018 № 1016198/ НОМЕР_1 , від 07.12.2018 № 1016199/ НОМЕР_1 , від 07.12.2018 № 1016200/, від 07.12.2018 № 1016203/ НОМЕР_1 , від 07.12.2018 № 1016204/.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 2408 від 03.12.2017, № 63 від 05.12.2017, № 64 від 05.12.2017, № 118 від 05.12.2017, № 2017 від 05.12.2017, № 2018 від 05.12.2017 з дати їх подання на реєстрацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 11526,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23.07.2019.

Суддя Ю.В. Калашник