Справа № 160/5683/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року Справа № 160/5683/19
20 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії в частині не підтвердження періоду роботи з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. для зарахування до пільгового стажу , що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та підтвердження його для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1;
- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії незалежно від віку та зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. до стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та призначити позивачу пенсію незалежно від віку згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 18 лютого 2019 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що останній звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пільгової пенсії незалежно від віку, проте, листом від 06.06.2019 року позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного стажу пільгового стажу 25 років та зазначено, що згідно з наданих документів стаж роботи на професіях, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по пп.2, 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незалежно від віку і терміном не менше 25 років, у позивача склав 23 роки 11 місяців 24 дні, з чим позивач не погодився та звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/5683/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст.ст.257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Частиною другою статті 263 КАС України передбачено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.
15 липня на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що враховуючи відсутність посади позивача, яку останній просить зарахувати до пільгового стажу, у переліку посад відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202, періоди роботи з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. можливо зарахувати лише до пільгового стажу за Списком № 1. Крім того зазначено, що розділ І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланців) шахт» постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 не може бути застосований, так як даний розділ відноситься до робітників підприємства вугільної промисловості (вугільні шахти), а в Кривому Розі шахт по видобутку вугілля не має. Шахта № 2 ім. Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова», на якій працював позивач, займалась видобутком руди. У задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.
Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 18 лютого 2019 року звернувся до головного управління пенсійного фонду України за заявою про призначення пільгової пенсії за віком згідно з п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До заяви позивачем надані документи: військовий квиток; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років , установлені для окремих категорій працівників; документи про місце проживання (реєстрації) особи; заява про призначення /перерахунку пенсії; паспорт; трудова книжка або документ про стаж.
Комісією про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років при головному управління Пенсійного фонду України від 11 квітня 2019 року № 8 прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 01.02.1993р. по 22.10.1993р., з 27.11 1995р. по 29.03.1996р., з 13.05.1997р. по 22.06.1997р., для зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та періоди з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. для зарахування для пільгового стажу за Списком №1.
За результатами рішення Комісії про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років головним управлінням надано відповідь від 06.06.2019 року позивачу про відмову призначення пільгової пенсії за віком, оскільки відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно з п.3 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, а саме: замість 25 років на посадах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 202, позивач має лише 23 роки 11 місяців 24 дні.
Позивач не погодившись з діями відповідача стосовно відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому предметом даної справи є підтвердження пільгового стажу роботи позивача за період роботи, зокрема, з 23.06.1997 по 03.08.1998 роки.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених вимоги, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року передбачений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону. Так, згідно з вказаною нормою особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Частиною 2 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік. Право на призначення пенсії за віком мають особи: після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, а тому до цього переліку відноситься посада позивача, оскільки останній працював на шахті № 2 імені ОСОБА_2 , яка пов`язана з видобутком руди.
В переліку частини ІІ Постанови № 202 професія підземний дозувальник, на якій працював позивача та просить зарахувати періоди роботи до пільгової пенсії, відсутня. Така посада наявна в переліку посад у частині I Постанови №202, яка, як вірно стверджує відповідач з посиланням на лист управління соціального захисту від 12.02.1996 року №020, застосовується до вугільних підприємств, а не до рудних, як в даному випадку.
Між тим, пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Відповідно до наказу про атестацію робочих місць рудоуправління ім. Кірова від 22.08.1995 року №770 дозувальники підземні атестовані за Списком №1, з чого слідує, що посада позивача, за спірний період, є атестованою відповідно до порядку №383.
Згідно з п. «а» розділу І «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 Списку №1 право на пільгову пенсію мають відповідно всі працівники зайняті повний робочий день в підземних умовах.
Відповідно до довідки від 24.09.2015 року №480 ОСОБА_1 за періоди роботи на РУ ім. Кірова шахта Артем -2 з 01.02.1993 по 22.10.1993, з 27.11.1995 по 29.03.1996, з 13.05.1997 по 03.08.1998 працював повний робочий день, оскільки відсутні документи підтверджуючі роботу з неповним робочим днем, або переведення на інші роботи, або відпустки без збереження.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має підтверджуватись записами в трудовій книжці. У випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці, пільговий стаж може бути підтверджений уточнюючими довідками.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача, останній працював:
з 01.09.1989р. по 18.01.1993р. - навчання на денному відділенні в ПТУ № 37 за професією «прохідник-машиніст; електрослюсар черговий і по ремонту обладнання»;
з 01.02.1993р. по 22.10.1993р. - підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування шахти №2 імені Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова»; з 12.11.1993р. по 04.11.1995р. - військова служба;
з 27.11.1995р. по 29.03.1996р. - підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування шахти №2 імені Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова»;
з 13.05.1997р. по 22.06.1997р. - підземний гірник, підземний дозувальник шахти №2 імені Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова»;
з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. - підземний дозувальник 4 розряду дільниці ВШТ-2 шахти №2 імені Артема ДП «Рудоуправління імені Кірова»;
з 29.01.1999р. по 18.05.2000р. - машиніст розливних машин 4 розряду ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»;
з 29.05.2000р. по 19.08.2000р. - гірник 1 розряду дільниці №22 шахти «Жовтнева» ПАТ «Кривбасзалізрудком»;
з 24.03.2003р. по 04.12.2013р. - машиніст розливних машин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; з 05.12.2013р. - електрослюсар черговий та по ремонту устаткування, опрокидувальник підземний ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» по теперішній час.
Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
В даному випадку, трудова книжка (серія НОМЕР_2 ) позивача містить усі записи на підтвердження роботи позивача за всі спірні періоди. Записи про роботу внесені в трудову книжку належним чином та не мають виправлень.
Крім того, у справі містяться довідки про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідальних записів у ній.
Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що вказані посади, на яких працював позивач і які просив зарахувати до пільгового стажу у заяві від 18.02.2019 року про призначення пільгової пенсії відносяться до посад, передбачених ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та зазначені у постанові Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.
Стосовно подади підземного дозувальника, суд зазначає, що остання є атестованою підприємством за Списком №1 і особа, яка на ній працювала, мала законні сподівання на віднесення цієї посади до категорії посад, які дають право на пільгову пенсію, тому відповідно до вимог Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, стаж на цій посаді слід зарахувати до пільгового стажу на посадах, які дають право на пільгову пенсію згідно з ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до ст.9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого ш Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 дійшов висновку, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документ пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняті невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а в конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе рішення особи повинно бути вмотивованим.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
За таких обставин справи, суд вважає, що подані позивачем документи належним чином підтверджують пільговий трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за період роботи з 23.06.1997р. по 03.08.1998р., що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а рішення комісії в цій частині та відмова відповідача є протиправним і таким, що порушують право позивача на встановленні державою основи соціального захисту та його "законні сподівання" отримати належне йому пенсійне забезпечення.
Підсумовуючи усе вищеперелічене, суд зробив висновок, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії в частині не підтвердження періоду роботи з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. для зарахування до пільгового стажу , що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та підтвердження його для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1, та в частині визнання протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії незалежно від віку та зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. до стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стосовно вимоги позивача зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію незалежно від віку згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18 лютого 2019 року, суд погоджується з твердженнями відповідача, що позивач обрав не належний спосіб захисту порушеного права.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Від-так, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати головне управління пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії незалежно від віку з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (чч.1, 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За подання позовної заяви до суду позивачем понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768, 40 грн, що документально підтверджується квитанцією №16121643 від 13.06.2019 року, які належить повернути позивачу.
Керуючись ст.ст. 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії в частині не підтвердження періоду роботи з 23.06.1997р. по 03.08.1998р. для зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та підтвердження його для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії за віком згідно з п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В частині інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук