Справа № 640/2712/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 липня 2019 року № 640/2712/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк»

до Офісу великих платників Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішень від 04 грудня 2018 року

№, №,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень від 04 грудня 2018 року №про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № про застосування штрафних санкцій за несплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення винесені відповідачем без врахування наявності сплати позивачем штрафних санкцій, нарахованих відповідачем та не скасованих у судовому порядку в межах розгляду адміністративної справи №826/7560/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

13 березня 2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що спірні рішення винесені ним на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі №826/7560/16 у зв`язку з тим, що позивачем не виконувались норми ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме, єдиний внесок за залишками, переданими Пенсійним фондом України за жовтень 2013, серпень 2014 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

У відповіді на відзив, поданій позивачем 01 та 04 квітня 2019 року, зазначено, що позивачем вже сплачено суми штрафів, визначені спірними рішеннями. Оскільки відповідачем повторно спірними рішеннями вимагається від позивача сплатити відповідні суми штрафних санкцій, це призведе до подвійного притягнення позивача до відповідальності за одне і те ж правопорушення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення від 04 грудня 2018 року № про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та у зв`язку з набранням законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16 до позивача на підставі пункту 2 частини 12 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за порушення вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 13587,47 грн.

Відповідно до рішення від 04 грудня 2018 року № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок на підставі пункту 6 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та у зв`язку з набранням законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16 до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 10% таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум - 1358,74 грн.

За наслідками адміністративного оскарження рішенням ДФС України від 15 січня 2019 року №2030/6/99-99-11-05-02-25 рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 04 грудня 2018 року №, № залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк», не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи матеріали адміністративної справи, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Податкового кодексу України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту другого частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується у іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частина восьма статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлює, що єдиний внесок сплачується за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті першому частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Так, відповідно до пунктом 6 частини 11, пункту 2 частини 12 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум;

за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 цього Закону, накладається штраф у розмірі суми єдиного внеску, яка підлягає сплаті платниками.

Таким чином, у разі за несплати, неповної сплати або несвоєчасної сплати суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на платників єдиного внеску накладається штраф.

З матеріалів справи вбачається, що спірні рішення прийняті відповідачем, зокрема, згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16, якою апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишено без змін.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у справі №826/7560/16 адміністративний ПАТ «Айбокс Банк» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків ДФС від 31 грудня 2015 року № про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким до ПАТ «Агрокомбанк» застосовано штрафні санкції у розмірі 31 497,82 грн. в частині сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 17 910,35 грн.; визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків ДФС від 31 грудня 2015 року № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), яким до ПАТ «Агрокомбанк» застосовано штрафні санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 3 149,78 грн. в частині 1 791,04 грн.

Крім того, у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у справі №826/7560/16 зазначено, що 13 вересня 2016 року протокольною ухвалою суду Публічне акціонерне товариство «Аграрний комерційний банк» замінено на Публічне акціонерне товариство «Айбокс Банк» та Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на Офіс великих платників податків ДФС, у зв`язку з їх правонаступництвом.

Рішення 31 грудня 2015 року № та № були винесені на підставі акта №1203/28-10-43-20/21570492 від 17 грудня 2015 року, складеного за результатами здійснення документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Айбокс Банк» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2014 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014. Висновками вказаного Акту перевірки встановлено наступні порушення, а саме: абз.2 ч.8 ст.9 Закону від 08.07.2010 №2464 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», із змінами та доповненнями в частині несплати, неповної сплати єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів) та п.2 ст.24 Закону №2464 - VI в частині прийняття банком платіжних доручень та інших розрахункових документів на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок з січня 2011 року по серпень 2014 року в сумі 31497,82 грн.

При цьому, з тексту вказаного рішення вбачається, що позивачем в межах адміністративної справи №826/7560/16 рішення ДФС від 31 грудня 2015 року № та № оскаржувалися в частині, а саме: рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 31 грудня 2015 року № про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким до ПАТ «Агрокомбанк» (правонаступником якого є позивач) застосовано штрафні санкції у розмірі 31497,82 грн. в частині сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 17910,35 грн.; рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 31 грудня 2015 року № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), яким до ПАТ «Агрокомбанк» (правонаступником якого є позивач) застосовано штрафні санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 3149,78 грн. в частині 1791,04 грн.

Пунктом 8 Наказу Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що суми штрафів та пені, передбачені пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, підлягають сплаті платником єдиного внеску чи банком протягом 10 календарних днів після надходження відповідного рішення або можуть бути оскаржені в цей самий строк до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу доходів і зборів, посадовими особами якого прийнято це рішення.

Судом встановлено, що штрафні санкції, нараховані позивачу рішенням від 31 грудня 2015 року № в частині, що не оскаржувалася до суду, у розмірі 13587,47 грн. сплачені відповідно до платіжного доручення №66177 від 14 січня 2016 року, штрафні санкції, нараховані позивачу рішенням від 31 грудня 2015 року № в частині, що не оскаржувалася до суду, у розмірі 1358,74 грн. сплачені відповідно до платіжного доручення №66146 від 14 січня 2016 року, наявні в матеріалах справи.

Обставини сплати позивачем штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску та штрафу за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підтверджується також випискою по особовим рахункам за 14 січня 2016 року.

Відповідач, посилаючись на частину шосту статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зазначив, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесу, не надано суду доказів на підтвердження наявності недоїмки станом на дату сплати 14 січня 2016 року штрафних санкцій, нарахованих позивачу рішеннями від 31 грудня 2015 року № та №, як і не надано доказів того, що єдиний внесок за залишками переданими Пенсійним фондом України, жовтень 2013 року, серпень 2014 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

Позивачем, в свою чергу, надано докази на підтвердження фактичної сплати узгоджених сум штрафних санкцій у розмірі 13587,47 грн. та 1358,74 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та копією банківської виписки за 14 січня 2016 року.

Оскільки спірні рішення від 04 грудня 2018 року №, № винесені відповідачем згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16, а суми штрафів, зазначені у спірних рішеннях відповідають сумам, сплаченим позивачем згідно рішень від 31 грудня 2015 року № та №, у суду є підстави вважати, що відповідач, при винесенні рішень від 04 грудня 2018 року №, №, які оскаржуються в межах даної справи, фактично двічі застосував до позивача штрафні санкції за одне й те саме правопорушення.

В свою чергу, положеннями пункту 116.2 статті 116 Податкового кодексу України визначено, що за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження доводів щодо наявності у позивача станом на дату сплати штрафних санкцій у сумі 1358,74 грн. та 13587,47 грн. сум недоїмки, штрафних санкцій та пені, яка б повинна була погашатись у порядку календарної черговості їх виникнення, а також у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження нарахування спірними рішеннями сум штрафу, відмінних від сплачених позивачем 14 січня 2018 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПрАТ «Айбокс Банк» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» - задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 04.12.2018 № про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» повністю.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 04.12.2018 № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею суми виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок повністю.

4. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9А, , ) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська 11г, ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 1 921, 00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова