Справа № 420/5700/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5700/18
Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБР ІМПОРТ" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації та рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018р. ТОВ «ТБР ІМПОРТ» звернулося в суд із позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило:

- визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ТБР ІМПОРТ», за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500010/2018/00286;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості за №UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у липні 2018р. між ТОВ «ТБР ІМПОРТ» та «WEIHAI BRIGHT ROAD IMP AND EXP CO.,LTD, CHINA», Китай (CN) укладено зовнішньоекономічний договір за №НТ 2018, у відповідності до якого здійснено поставку товару - вантажні та легкові шини в асортименті. Виробник: «WEIHAI BRIGHT ROAD IMP AND EXP CO.,LTD», у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойс. Сума контракту визначається згідно Інвойс, умови поставки визначаються на умовах CFR (Одеса) Інкотермс 2010.

24.10.2018р. для здійснення митного оформлення товару ТОВ «ТБР ІМПОРТ» до митниці ДФС подано митну декларацію за № UA500010/2018/018336, в якій товариством заявлено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту). На підтвердження митної вартості товару товариством надано повний пакет документів, необхідних для митного оформлення вказаного в декларації товару.

Однак, 25.10.2018р. митницею прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації за №UA500010/2018/00286 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500010/2018/000013/2, яким митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 91,15 Долари США за шт.

Позивач вважає, що картка відмови у прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості, а тому вказані рішення є не обґрунтованими та підлягають скасуванню.

Посилаючись на вказані обставини просив вимоги задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «ТБР Імпорт», за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500010/2018/00286.

Визнано протиправною та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018р..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, представником ТОВ «ТБР ІМПОРТ» подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, інші сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяло з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товарів, а митницею не надано їм належної оцінки та визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.07.2018р. між ТОВ «ТБР Імпорт» та WEIHAI BRIGHT ROAD IMP AND EXP CO.,LTD, CHINA, Китай (CN) (Продавець), укладено зовнішньоекономічний договір за №НТ2018, у відповідності до якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує вантажні та легкові шини в асортименті, Виробник: WEIHAI BRIGHT ROAD IMP AND EXP CO.,LTD, у кількості та відповідно до ціни, вказаних у Інвойсах. Поставка здійснюється на умовах CFR (Одеса) Інкотермс 2010.

Загальна вартість товару, згідно Інвойсу за №HY20180731 від 31.07.2018р., становить 33 987,04дол.США (а.с.18).

Згідно з умовами договору та підставі проформи за №HY20180731 від 31.07.2018р. (а.с.15). ТОВ «ТБР Імпорт» здійснено попередню оплату товару, що підтверджується платіжними дорученнями б/н від 14.08.2018р. та 28.09.2018р. (а.с.16-17).

З метою здійснення митного оформлення товару, ТОВ «ТБР Імпорт» 24.10.2018р. подано для митного оформлення подано електронну вантажну митну декларацію за №UA500010/2018/018336.

Разом із вказаною митною декларацією товариством надано документи, які підтверджують митну вартість товару, а саме: Пакувальний лист, Рахунок-проформа, Рахунок-фактура (інвойс), Коносамент, Навантажувальний документ, Сертифікат про походження товару, Банківський платіжний документ, що стосується товару, Банківський платіжний документ, що стосується товару, Прейскурант (прайс-лист) виробника товару, Розрахунок ціни (калькуляція), Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, копія митної декларації країни відправлення.

На вимогу контролюючого органу про надання додаткових документів, 25.10.2018р. товариством надано додаткові пояснення, які оформленні Листом від 24.10.2018р..

За результатами контролю правильності визначення митної вартості вищевказаної партії товару митний орган прийняв картку відмови у прийнятті митної декларації за №UA500010/2018/00286 та рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500010/2018/000013/2 від 25.10.2018р., яким визначив митну вартість задекларованого позивачем товару за ціною 91,15дол.США за шт..

Підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості стало: наявність обставин, що викликають сумнів у достовірності поданих до митного оформлення документів, що свідчить про можливу наявність ознак підробки; надання платіжних документів, які суперечать умовам оплати за товар, наведеним в інвойсі та проформі; наданий розрахунок ціни (калькуляція) не містить точних відомостей про складові вартості товару.

У зв`язку з відмовою митного органу прийняти вищевказану митну декларацію, з метою розмитнення вищезазначеного товару, товариством подано нову митну декларацію, у якій ціна ввезеного товару визначена відповідно до прийнятого відповідачем рішення про визначення митної вартості та сплачено усі обов`язкові платежі, на підставі яких відповідачем здійснено митне оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Перевіряючи правомірність дій та рішень митного органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються Митним Кодексом України.

Приписами ст.49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ч.1, 2, 3 ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

У відповідності до ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ст.57 МК України, методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, судова колегія зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови стало те, що у відповідності до наданої до митного оформлення калькуляції за №HY20180731 від 31.07.2018р. вартість перевезення однієї шини з порту Циндао (Китай) до порту Одеса (Україна) приблизно вдвічі менше вартості навантаження однієї шини на борт судна у порту Циндао (Китай) та втричі менше вартості перевезення по території Китаю. При цьому, відстань між даними портами згідно Інтернет сайту: www.searates.com становить 8 594 морських миль (15 916км), а тому вказане викликає сумніви у достовірності поданих до митного оформлення документів та свідчить про можливо наявні ознаки підробки.

Судова колегія зазначає, що у відповідності до документів, поданих товариством до митного оформлення товарів, поставка товару здійснювалась за умовами CFR Одеса.

Так, за правилами Інкотермс 2010, поставка товару на умовах CFR Одеса означає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати на транспортування товару до порту призначення (фрахт). На підтвердження зазначеного, постачальником надана калькуляція за №HY2018073 від 31.07.2018р..

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи митного органу стосовно ціни перевезення товару є необґрунтованими, оскільки сумнів митного органу щодо наявності ознак підробки документів поданих товариством має ґрунтуватись не на припущенні, а на конкретних доказах.

Що стосується посилань апелянта на те, що подані до митного оформлення банківські платіжні документи на суми 6 299,6дол.США та 27 678.41дол.США суперечать умовам оплати за товар, наведеним у інвойсі та проформі, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, що умовами зовнішньоекономічного договору за №HT2018, Покупець здійснює попередню оплату за Товар відповідно до Інвойс, проформи-Інвойс та інших товаросупровідних документів, що були надані до митного оформлення становить 33 978,04дол.США.

Апелянт вказує, що ТОВ «ТБР Імпорт» оплата за поставку товару здійснювалась шляхом передплати в розмірі 33 978,01дол.США (платіжні доручення б/н від 14.08.2018р. на суму 6 299,6дол.США та від 28.09.2018р. на суму 27 678,41дол.США), що на 0,03дол.США менше, ніж зазначено в Інвойс, а тому невідповідність фактичної суми та умов оплати за товар, які вказані в інвойсі та проформі-інвойсі, умовам оплати в банківських платіжних документах, виключала можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що фактична не сплата за товар 0,03дол.США не впливає на митну вартість товару, оскільки фактична оплата за товар, спосіб здійснення такої оплати, часові рамки оплати ніяким чином не впливають на ціну товару, що передбачена контрактом.

Що стосується посилань митниці на те, що у поданому розрахунку ціни (калькуляції) зазначена середня вартість ціни однієї шини конкретного артикулу, що суперечить суті даного документу, який має містити точні відомості про складові вартості товару, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій та отриманої інформації, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Одеською митницею ДФС встановлено, що рівень митної вартості товару №1 МД за №UA500010/2018/12802 від 10.08.2018р. є більшим та становить 91,15дол.США за шт., ніж заявлено ТОВ «ТБР Імпорт» - 75,1727дол.США за шт..

Судова колегія зазначає, що в поданій до митного оформлення МД за №UA500010/2018/018336 від 24.10.2018р. та документах, визначено поставку Товару на умов CFR (Одеса), країна відправлення/експорту: Китай; розмір партій товарів становить 452шт., а у використаній для порівняння Митницею ВМД за №UA500010/2018/12802 від 10.08.2018р. поставку товару здійснювалась на умовах FOB, розмір партії 1 880шт..

Апеляційний суд зазначає, що оскільки в митних деклараціях за №UA500010/2018/018336 від 24.10.2018р. та за №UA500010/2018/12802 від 10.08.2018р. різні умови поставки товару CFR та FOB, різний розмір партій товару 452шт. та 1 880шт., то порівняння вказаних декларацій є недоцільним та безпідставним.

Крім того, калькуляція собівартості товару не відноситься законодавством до розрахункового документа, а тому не є документом, який впливає на вартість товару.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при прийнятті рішення митним органом не наведено обґрунтувань щодо впливу на митну вартість інших умов поставки у обраній для коригування декларації - FOB, ніж той, яка зазначена позивачем - CFR, та обсягу партії.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «ТБР Імпорт», оскільки митний орган прийняв оскаржувані рішення не в межах та не на підставі митного законодавства України, чим порушив права товариства.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв