Справа № 440/1341/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1341/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача адвоката Назаренка О.Й.,

представника відповідача за довіреністю Федчун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1341/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови,

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі - відповідач) , в якому просить визнати протиправними та скасувати припис відповідача про усунення виявлених порушень від 21.02.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П, також постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.03.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П/ТД-ФС.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на те, що постанова про накладення штрафу за допущення працівників до роботи без укладення трудового договору та припис про усунення виявлених порушень є протиправними, оскільки прийняті відповідачем із суттєвим порушенням законодавчо визначеної процедури, без з`ясування усіх обставин, що призвело до помилкового висновку про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Ухвалою суду від 17.04.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

02.05.2019, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято судом до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників у судове засідання на 05.06.2019.

16.05.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому той просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на правомірність висновків акту перевірки з огляду на встановлений факт допуску позивачем працівника ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин чим порушено приписи абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 28-31).

У судовому засіданні 05.06.2019 судом оголошено перерву для забезпечення явки свідків у судове засідання на 25.06.2019.

У судовому засіданні 25.06.2019 задоволено клопотання представника відповідача та оголошено перерву до 16.07.2019.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 заяву представника позивача адвоката Назаренка О.Й. про забезпечення позову у справі №440/1341/19 задоволено. Зупинено стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.03.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П/ТД-ФС до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. Допущено ухвалу суду до негайного виконання.

У судових засіданнях представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах даної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 27.08.1997 за № 2 000264. Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 17).

Відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" начальником Управління Держпраці у Полтавській області був прийнятий наказ від 07.02.2019 №37П "Про проведення заходів державного контролю", яким наказано провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю, зокрема, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів С. Гармаш у діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с. 34).

У період з 21.02.2019 по 21.02.2019 інспектором праці Гармаш С.М. на підставі направлення на проведення заходу державного контролю від 20.02.2019 №383 (а.с. 36) було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у магазині "Берізка" з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, №ПЛ3497/154/АВ від 21.02.2019 (а.с. 40-42).

Під час виходу інспектором праці Гармаш ОСОБА_3 М. встановлено та зафіксовано в акті інспекційного відвідування, що в магазині з кафетерійним відділом "Берізка" по АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 , за прилавком в спецодязі (фартуці) працювала продавець ОСОБА_2 . В ході інспекційного відвідування трудовий договір з працівником не наданий, при цьому наданий цивільно-правовий договір №2 від 01.02.2019, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Дослідивши характер та зміст виконуваної роботи згідно цивільно-правових договорів ОСОБА_2 було фактично допущено до виконання трудових обов`язків, тому фізична особа - підприємець повинна була укласти з нею саме трудовий договір, оскільки правовідносини між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 носять ознаки притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем з найманим працівником.

За результатами інспекційного відвідування складені акт інспекційного відвідування від 21.02.2019 №ПЛ3497/154/АВ та припис про усунення виявлених порушень від 21.02.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П (а.с. 40-43), яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 забезпечити укладення трудового договору з продавцем ОСОБА_2 до 21.03.2019.

Від підпису в акті інспекційного відвідування та приписі ОСОБА_1 відмовилася, у зв`язку з чим документи направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням 22.02.2019.

Рішенням від 26.02.2019 Управлінням Держпраці у Полтавській області №ПЛ3497/154/АВ/П/ТД розгляд справи про накладення штрафу відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю призначено на 11.03.2019 в Управлінні Держпраці у Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Пушкіна, 119 (а.с. 44).

Дане рішення направлено ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням 26.02.2019 та вручено останньому, лише 14.03.2019, про що свідчить підпис (а.с. 45).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці у Полтавській області 11.03.2019 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ3497/154/АВ/П/ТД-ФС, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн (а.с. 47).

Позивач не погодився із вказаними приписом та постановою та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку доводам сторін та фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи), передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок №509).

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №509 штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади;

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку №509).

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (пункту 5 Порядку №509).

Відповідно до пункту 6 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Як встановлено вище, позивач запрошення від 26.02.2019 №02-12/1284 на розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, яке відбудеться 11.03.2019 отримав лише 14.03.2019, що підтверджується наявним у справі зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45, зі звороту).

За приписами пункту 7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Таким чином, всупереч положенням пункту 6 Порядку №509, про розгляд своєї справи 11.03.2019 ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена за п`ять днів.

Незважаючи на це, в порушення чинного законодавства, начальником управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С.Л. була прийнята постанова від 11.03.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 125 190,00 грн (а.с. 47).

Порушення процедури розгляду справи тягне за собою наслідки у вигляді протиправності прийнятого рішення в ході такої процедури.

За таких обставин постанова відповідача від 11.03.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П/ТД-ФС підлягає скасуванню, як протиправна.

Проте, надаючи оцінку встановленим в ході інспекційного відвідування суті порушень, суд виходить з такого.

В ході інспекційного відвідування інспектором праці Гармаш С.М ОСОБА_4 встановлено, що в магазині з кафетерійним відділом "Берізка" по АДРЕСА_2 Першотравневій АДРЕСА_1 в с. Білоцерківка АДРЕСА_1 району, за прилавком в спецодязі (фартуці) працювала продавець ОСОБА_2 . В ході інспекційного відвідування трудовий договір з працівником не наданий, при цьому наданий цивільно-правовий договір №2 від 01.02.2019, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим встановлено порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував того факту, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_1 . Однак, з посиланням лише на цивільно-правоввий характер взаємовідносин ОСОБА_2 з ФОП ОСОБА_1 представник стверджував, що ОСОБА_2 не входить до штату працівників ФОП ОСОБА_1 , на неї не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку, облік її робочого часу позивачем не здійснюється, тому правовідносини, що виникли між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є трудовими, у зв`язку з чим норми КЗпП України на такі відносини не поширюються.

Допитана судом свідок ОСОБА_2 підтвердила повідомлені представником позивача обставини про те, що вона виконує обов`язки в магазині "Берізка" за цивільно-правовим договором.

Допитані судом свідки працівниця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шлюбі ОСОБА_7 ніякої нової доказової інформації не надали.

Надаючи оцінку твердженням представника позивача щодо наявності в даному випадку цивільно-правових відносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Положеннями ч. 3 ст. 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно частин першої, третьої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами статті 902 цього ж Кодексу виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності.

За цивільно-правовим же договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою такого договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Тобто, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально - визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт чи послуг.

Натомість предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Матеріали справи містять цивільно-правовий договір №2 від 01.02.2019 (а.с. 38-39), укладений між фізичною особою ОСОБА_2 (виконавець) та фізичною особою - підприємцем Гунченко ОСОБА_8 (замовник).

Відповідно до п.п. 1.1 даного договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги.

Пунктом 2.1 договору №2 від 01.02.2019 визначені обов`язки виконавця, а саме: надати послуги, виконати роботу.

Згідно з п. 3.2 цього ж договору замовник зобов`язувався сформулювати виконавцю чітке завдання.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.2 цього договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін письмово не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на один рік.

За результатами аналізу змісту наведеного договору суд з`ясував, що в договорі не вказано строки, обсяги роботи, а зазначено лише загальні фрази про надання послуг, виконання робіт; передбачені відносини за договором тривалі; предмет договору - процес праці, а не кінцевий результат, який передбачає виконання певних трудових функціональних обов`язків; праця за цим договором не є юридично самостійною, а здійснюється у межах діяльності всього магазину із систематичним виконанням трудових функцій.

Відтак, у даному випадку правовідносини між позивачем та громадянкою ОСОБА_2 носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, так як метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

Суд вбачає, що у цьому випадку між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено цивільно-правовий договір лише з однією метою - приховати реальний трудовий характер правовідносин між ними.

За таких обставин суд визнає обґрунтованим твердження відповідача з приводу того, що позивачем як роботодавцем не було укладено трудовий договір у відповідності до вимог частини третьої статті 24 КЗпП України, за що встановлена відповідальність згідно абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України.

Таким чином, припис про усунення виявлених порушень від 21.02.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 забезпечити укладення трудового договору з продавцем ОСОБА_2 , винесений за наслідками встановлених в ході проведення інспекційного відвідування порушень суд визнає правомірним, а тому позовна вимога щодо його визнання скасування задоволенню не підлягає.

При цьому, як з`ясовано судом, на виконання вимог припису, 06.03.2019 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено трудовий договір, що також свідчить про визнання позивачем встановленого інспекційним відвідуванням порушення.

За таких обставин позов ФОП ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог - 1251,90 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправними та скасування припису і постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.03.2019 №ПЛ3497/154/АВ/П/ТД-ФС.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) частину витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) грн 90 коп за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 22.07.2019.

Суддя Є.Б. Супрун