Справа № 200/13244/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року справа №200/13244/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченко І.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: Голуб П.А. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Загацька Т.В.) від 05 березня 2019 року (повне судове рішення складено 06 березня 2019 року) у справі № 200/13244/18-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови №ДЦ1680/543/АВ/П/ТД-ФС від 13.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 223380,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги довідки Краматорського коледжу від 15.10.2018 року №593 та 592, які вказують на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 навчаються на 4-му курсі денної форми навчання зі спеціальності «Виробництво харчової продукції». Данні довідки вказують на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не могли робочий день проводити у ФОП ОСОБА_1 та не могли бути прийняті на роботу в розумінні Кодексу законів про працю України. Позивач зазначив, що як того вимагають умови цивільно-правових договорів, 15.10.2018 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були прийняті роботи, відповідно до актів приймання-передачі робіт та виплачена їм сума, оговорена в п.2.1. цивільно-правових договорів.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, присвоєний ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_1 . Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця 29.12.2018 року (а.с. 99).

23.10.2018 року Головним управлінням Держпраці у Донецькій області виданий наказ №1297 про проведення у період з 25.10.2018 року тривалістю два робочих дні інспекційного відвідування суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 на підставі звернень від 19.10.2018 року в частині додержання законодавства про працю щодо оформлення трудових відносин, режиму роботи, тривалості робочого часу та часу відпочинку, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством (а.с. 55).

25.10.2018 року на виконання наказу та на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 23.10.2018 року № 845/04-4/15-14-12 Головним управлінням Держпраці у Донецькій області у період з 25.10.2018 року по 26.10.2018 року здійснена перевірка суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт від 26.10.2018 року № ДЦ1680/543/АВ (а.с. 10-24).

Під час перевірки встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме, працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 допущені до роботи без укладення трудового договору.

Позивачем надано заперечення до акту інспекційного відвідування №ДЦ1680/543/АВ від 26.10.2018 року, в яких зазначено, що між ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договори про надання послуг (цивільно-правові договори) строком з 15.10.2018 року до 31.10.2018 року. Зазначені договори не носять характеру трудових договорів і на них не поширюється дія норм трудового законодавства (а.с. 25-27).

Листом від 01.01.2018 року №04.4-13/6/10620-18 відповідач повідомив позивача про результати розгляду зауваження ФОП ОСОБА_1 на акт перевірки, відповідно до якого зазначив, що відсутність офіційного працевлаштування ФОП ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та порушення вимог ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 3 ст. 24 КЗпП України та норм ПКМУ № 413 (а.с. 28).

Відповідач 02.11.2018 року склав припис №ДЦ1680/543/АВ/П, яким приписав усунути порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України укласти трудові договори з працівниками, оформлені наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомити центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. 29).

02.11.2018 року ГУ Держпраці у Донецькій області вручено позивачу повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу, відповідно до якого розгляд справи відбудеться 13.11.2018 року об 9 год. 00 хв. в приміщенні ГУ Держпраці у Донецькій області за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 43а (а.с. 30).

Згідно протоколу засідання з розгляду справи про накладення штрафу від 13.11.2018 року, позивач не з`явився о 9:00 год. та не надав обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи про накладення штрафу.

За результатом розгляду справи винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 13.11.2018 року №ДЦ1680/543/АВ/П/ТД-ФС за порушення ст. 21, ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме, працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. 66-67, 31).

15.10.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений цивільно-правовий договір, згідно п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): з допомоги у приготуванні страв в строк з 15.10.2018 року до 31.10.2018 року (а.с. 35).

15.10.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений цивільно-правовий договір, згідно п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): залучення замовника та обслуговування клієнтів в строк з 15.10.2018 року до 31.10.2018 року (а.с. 32).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору між сторонами був складений акт надання послуг від 31.10.2018 року, відповідно до якого за час надання послуг було залучено 14 нових клієнтів, загальна сума винагороди згідно з умовами договору від 15.10.2018 року складає 2000 грн. (а.с.33).

15.10.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений цивільно-правовий договір, згідно п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): з допомоги у приготуванні страв в строк з 15.10.2018 року до 31.10.2018 року (а.с. 35).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору між сторонами був складений акт надання послуг від 31.10.2018 року, відповідно до якого за час надання послуг було приготовлено страви за визначеному в акті переліку, загальна сума винагороди згідно з умовами договору від 15.10.2018 року складає 2000 грн. (а.с.36).

В матеріалах справи містяться довідки Краматорського коледжу Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського від 15.10.2018 року № 592, №593, відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 навчаються на ІV курсі денної форми навчання зі спеціальності «Виробництво харчової продукції» з 01.09.2015 року по 30.01.2019 року (а.с. 34,37).

Згідно пояснень представника позивача особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 не перебувають, заробітну плату не отримують, виконують роботи на підставі цивільно-правових договорів.

Як вбачається з листа головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.10.2018 року №142/2/043 звіти за найманих працівників ФОП ОСОБА_1 за період з січня 2017 року по теперішній час не надавались (а.с. 61).

01.11.2018р. між позивачем та наведеними вище особами було укладено трудові договори за професією адміністратор та кухар.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у справі є правомірність прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу від 13.11.2018 року №ДЦ1680/543/АВ/П/ТД-ФС.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Луганській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018р. №84 Головне управління Держпраці у Луганській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту - Порядок № 295) згідно п.1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

За приписами пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Крім цього, відповідно до вимог частини 1 статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», яка ратифікована Законом України №1985-IV (1985-15) від 08 вересня 2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і у будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке інспектується.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача повноважень з проведення інспекційного відвідування позивача.

Згідно п. п. 8, 9 Порядку N 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

За приписами п. 10 Порядку N 295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Відповідно до п. 11 Порядку N 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Пунктом 19 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року N 509 (далі - Порядок N 509).

Згідно пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

За приписами наведеної норми однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що підставою для накладення штрафів є виявлені під час інспекційного відвідування суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, зафіксовані в акті.

У відповідності до статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Згідно частини 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів, а саме засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Таким чином, видання наказу про прийняття на роботу та подання повідомлення до ДФС є невід`ємними етапами оформлення трудових відносин, недотримання яких є фактичним допуском працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, під час інспекційного відвідування було встановлено порушення позивачем вимог ч.1, ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме, працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 допущено до роботи без укладення трудового договору, що підтверджується актом від 26.10.2018 року № ДЦ1680/543/АВ та письмовими поясненнями цих працівників.

На підтвердження порушення позивачем вимог ч.1, ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України відповідачем також надано диск від 26.10.2018 року до акту № ДЦ1680/543/АВ, під час огляду якого встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали пояснення про те, що вони проходять у позивача стажування.

Згідно п.22 Порядку №295 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Як вбачається з матеріалів справи, у акті інспекційного відвідування від 26.10.2018 року № ДЦ1680/543/АВ міститься відмітка про те, що процес відвідування зафіксовано засобами відеотехніки, а на диску проставлений номер акту № ДЦ1680/543/АВ ( а.с.94).

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що основною ознакою, яка відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як вбачається з наданих позивачем цивільно-правових договорів про надання послуг, укладених з фізичними особами, предметами останніх є послуги з обслуговування клієнтів та допомога при приготуванні страв.

Так, предметом укладених договорів позивача з фізичними особами є процес праці, а не її кінцевий результат. Фізичні особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк. При цьому, в укладених договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги).

В самих договорах не зазначається, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, визначено оплату винагороди у розмірі 2000 грн. за певний період роботи, а не в залежності від обсягу виконаних робот (наданий послуг).

Довідки Краматорського коледжу Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського від 15.10.2018 року № 592, № 593 не свідчать про неможливість виникнення трудових правовідносин між позивачем та студентами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому судом першої інстанції правомірно не було прийнято в якості належного доказу на спростування, встановленого під час інспекційного відвідування порушення вимог ч.1, ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України.

Крім того, в ході інспекційного відвідування інспекторами праці було відібрано письмові пояснення від працівників, з яких слідує, що ОСОБА_2 стажується на посаді помічника повару, адміністратора та ОСОБА_3 стажується на посаді помічника повару у ФОП ОСОБА_1 з 11.10.2018 року по 25.10.2018 року. Заробітну плату не отримували.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що «стажування» є інститутом трудового права і чинним трудовим законодавством встановлено суб`єктів стажування (стажистів) та порядок його проходження.

Так, ст. 29 Закону «Про зайнятість населення» надається можливість студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів проходити стажування за професією (спеціальністю), за якою здобувається освіта, на підприємствах, в установах та організаціях, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, на умовах, визначених договором про стажування у вільний від навчання час. Типова форма договору про стажування студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів затверджена постановою КМУ від 16.01.2013 р. № 20.

Відповідно до Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затв. наказом Мінсоцполітики України, МОН України від 31.05.2013 р. № 318/655, стажування - це підвищення кваліфікації безробітного з метою набуття практичних умінь і навичок для виконання професійних обов`язків за професією або на посаді, на яку претендує безробітний у роботодавця. Відповідно, громадяни, які мають офіційний статус безробітного, можуть проходити стажування - професійне навчання працівників на виробництві, чи іншому підприємстві, організації незалежно від форми власності. У всіх інших випадках - роботодавець зобов`язаний оформити працівника на роботу відповідно до вимог статті 24 КЗпП України.

Порядок укладення договору про стажування та типову форму договору затверджує Кабінет Міністрів України. Строк стажування за договором не може перевищувати шести місяців. Запис про проходження стажування роботодавець вносить до трудової книжки.

Процедура проходження стажування визначена постановою КМУ від 16 січня 2013 р. № 20 «Про затвердження Порядку укладення договору про стажування студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів на підприємствах, в установах та організаціях і Типової форми договору про стажування студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів на підприємствах, в установах та організаціях».

Зазначена постанова також надає визначення поняттю стажисти - це студенти вищих та учні професійно-технічних навчальних закладів, що здобули спеціальність або професію за освітньо-кваліфікаційним рівнем "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" або "кваліфікований робітник", продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні та проходять стажування на підприємствах за спеціальністю (кваліфікацією) або професією (кваліфікаційним рівнем),за якою здобувається освіта, на визначених договором про стажування умовах у вільний від навчання час.

Як встановлено судом, працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проходили стажування у позивача, не були направлені на стажування від центру зайнятості, а тому не можуть вважатись стажистами у відповідності до вимог чинного трудового законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що допуск до роботи працівника, який в розумінні законодавства не є стажером, було правомірно кваліфіковано відповідачем та судом першої інстанції як фактичний допуск до роботи без укладення трудового договору та повідомлення ДФС про прийняття працівників на роботу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 817/2331/16-а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що матеріалами справи доводиться наявність у діях позивача порушення трудового законодавства, відповідальність за яке передбачена абз.2 ч.2 ст.265 КУпП України.

Аналізуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду, що у межах спірних правовідносин відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятої постанови про накладення штрафу від 13.11.2018 року №ДЦ1680/543/АВ/П/ТД-ФС, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі №200/13244/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі №200/13244/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 24 липня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 25 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 24 липня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко