Справа № 540/857/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/857/19

Головуючий в І інстанції: Гомельчук С.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 30.05.2019 р. м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідач Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року по справі за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом до Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" про стягнення адміністративно-господарських санкцій в розмірі 281610,44 грн. та пені в сумі 1520,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів посилалось на те, що згідно з даними звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік, поданого відповідачем, середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 115 осіб, з цього розрахунку установлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 5 робочих місць. Однак, відповідачем було працевлаштовано лише одну особу з інвалідністю, а тому, відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", за невиконання нормативу та не працевлаштування ще 4 осіб з інвалідністю, підприємство повинно було до 15.04.2019 року самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 281610,44 грн. Відповідачем вказаного обов`язку виконано не було, що і стало підставою для звернення відділення до суду. При чому, на момент подачі позову, за несвоєчасну сплату санкцій позивачу було нараховано також пеню в розмірі 1520,73 грн., яка, як зазначає позивач, також підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування усіх обставин, що мають суттєве значення для вирішення спору, просить скасування рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21 січня 2019 року державним підприємством "Олешківське лісомисливське господарство" було подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік, за яким середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 115 осіб; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 1 особа; кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, спеціально створених 5 осіб; фонд оплати праці штатних працівників 8096,30 тис. грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника 70402,61 грн.

Таким чином, у відповідача було в наявності 4 вакантних робочих місця для працевлаштування інвалідів.

На підставі наданого відповідачем звіту за 2018 рік позивачем здійснено розрахунок боргу, відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій склала 281610,44 грн.

14.03.2019 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів листом за вих. № 03-01-08/148 повідомило ДП "Олешківське лісомисливське господарство" про обов`язок сплати адміністративно-господарських санкцій до 15.04.2019 року у розмірі 281610,44 грн. внаслідок невиконання нормативу працевлаштування інвалідів. За порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій з 16 квітня 2018 року нараховуватиметься пеня.

Листом від 03.04.2019 року за вих. № 21/16/04/471/19 Олешківської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості, направленого на запит позивача від 26.03.2019 року, до відома останнього доведено, що ДП "Олешківське лісомисливське господарство" інформувало у 2018 році службу зайнятості про створення робочих місць та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів, а саме про наявні вакантні посади бухгалтера, лісничого, юрисконсульта, прибиральника службових приміщень. Крім того, зазначено, що ДП "Олешківське лісомисливське господарство" приймало участь у ярмарку вакансій, який відбувся 26.04.2018 року.

Олешківська районна філія Херсонського обласного центру зайнятості повідомила, що у 2018 році особи з інвалідністю, які знаходилися на обліку в службі зайнятості до державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" направлялися, але безробітні відмовились від запропонованої роботи.

Вважаючи, що відповідачем у 2018 році не виконано нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Олешківське лісомисливське господарство" адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів в сумі 281610,44 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1520,73 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, з огляду на наступне.

Згідно ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Згідно статті 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зі змісту частини другої статті 218 Господарського кодексу України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавці беруть участь у здійсненні заходів щодо забезпечення зайнятості населення шляхом, зокрема, створення умов для реалізації громадянами права на працю.

Частиною 3 цієї статті визначено, що роботодавці зобов`язані, зокрема: забезпечувати гідні умови праці, які відповідають вимогам законодавства в сфері оплати праці, охорони і гігієни праці; своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії).

Системний аналіз вищезазначених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом № 5067 та Наказом № 316;

- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Законом № 875 та Порядком № 70;

- у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

В свою чергу, закон не покладає обов`язок на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників - інвалідів.

З приписів частини третьої статті 18 Закону № 875 слідує, що саме до обов`язків органів державної служби зайнятості законодавцем віднесена організація працевлаштування інвалідів, бо саме з цією метою роботодавці зобов`язані надавати державній службі зайнятості відповідну інформацію.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня у справі № 819/639/17.

Таким чином, передбачена частиною першою статті 20 Закону № 875 міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку сплатити адміністративно-господарської санкції на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати або у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону № 875, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування інвалідів, або у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, третьої та п`ятої статті 19 Закону № 875, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні інваліда, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості.

Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач у 2018 році подавав у встановленому наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року № 316 порядку звіти за формою 3-ПН (Інформація про попит на робочу силу (вакансії)), які містили інформацію про вільні робочі місця для інвалідів за посадами бухгалтера, лісничого, юрисконсульта, прибиральника службових приміщень, призначених для зайняття особами з інвалідністю. Вказані посади передбачали постійну роботу з 5 денним робочим тижнем.

Також підприємство приймало участь у ярмарку вакансій з метою працевлаштування осіб з інвалідністю, який відбувся 26.04.2018 року, що підтверджено листом Олешківської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості від 03.04.2019 року за вих. № 21/16/04/471/19.

Докази відмови відповідача у прийнятті на роботу осіб з інвалідністю відсутні.

Додатковими доказами належного виконання роботодавцем своїх обов`язків може бути розміщення на телебаченні, у друкованих чи електронних засобах масової інформації, або у іншій формі оголошень, які містять інформацію про пошук відповідних працівників та підтверджують реальність намірів стосовно здійснення такого працевлаштування, а також підписання договорів співпраці з Державною службою зайнятості стосовно оперативного підбору претендентів на заявлені роботодавцем вакансії.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався також на те, що ним вчинялись додаткові дії, направлені на пошук та працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме, розклеювались оголошення безпосередньо у населеному пункті, в якому розташовано державне підприємство.

З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, колегія суддів доходить до висновку, що відповідач вжив всіх залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Оскільки в діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена адміністративно-господарська відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 червня 2011 року у справі № 21-60а11, Верховного Суду, викладеними у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 820/2124/16, від 28 лютого 2018 року у справі № 807/612/16, від 10 липня 2018 року у справі № 818/565/17.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 25.07.2019 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька