Справа № 360/2654/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2654/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач, в якому позивач просив суд:

-визнати противоправними та скасувати протокол №125 від 22.01.2019 засідання міської комісії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та розпорядження № б/н від 31.01.2019, яким не призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

-зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.2-8).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

16.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, як працездатній непрацюючій особі. У зв`язку з чим відповідачем було направлено запит особової справи отримувача допомоги від 19.11.2018 № 3258/04-ск до Управління праці та соціального захисту населення Київського району Харківської міської ради, де попередньо позивач знаходився на обліку, як внутрішньо переміщена особа та отримував щомісячну адресну допомогу, яка надійшла 17.12.2018 та прийнята в роботу.

13.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі у зв`язку з працевлаштуванням, що підтверджується копією трудової книжки, а саме записами в ній від 03.12.2018 про призначення на посаду заступника начальника відділу державної реєстрації нормативно - правових актів Управління державної реєстрації нормативно - правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Луганській області, тимчасово, на період соціальних відпусток основного працівника ОСОБА_2 до дня фактичного її виходу, як такий, що успішно пройшов конкурсний відбір.

Згідно витягу з протоколу № 121 від 18.12.2018 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Позивачу призначено соціальну виплату.

Але, вже 22.01.2019 відповідач приймає рішення про не призначення соціальної виплати внутрішньо переміщеній особі згідно Порядку, затвердженому постановою КМУ від 01.10.2014 № 505, та відміну рішення комісії від 18.12.2018, що підтверджується витягом з протоколу №125 від 22.01.2019 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

У розпорядженні відповідача від 31.01.2019 вказується про те, що заяви позивача від 16.11.2018 та від 13.12.2018 розглянуто, неможливо призначити допомогу переміщеній особі на проживання згідно п. 3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505.

Листом від 14.02.2019 №1227/04 Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради повідомило Позивача про відмову у призначені щомісячної адресної допомоги з огляду на довідку - атестат УПтаСЗН м. Харкова та п. 3 Порядку, посилаючись на те, що за даними особової справи Позивач перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб в УПтаСЗН Київського району м. Харкова з 10.04.2015 та призначено щомісячну адресну допомогу, як працездатній непрацюючій особі, відповідно до п.7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 із скороченням терміну призначення та зменшення суми наступним чином; з 10.04.2015 по 09.09.2015 у розмірі 442 грн в місяць, з 10.06.2015 по 09.08.2015 у розмірі 221 грн в місяць. Через те, що позивач не працевлаштувався у період отримання щомісячної адресної допомоги, УПтаСЗН м. Харкова не мало підстав для перерахунку щомісячної адресної допомоги, як працездатній працюючій особі. Тому, згідно з п. 3 Порядку, особам, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність. Таким чином, єдиною підставою для відмови відповідача у призначені та виплаті щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 стало припинення попередньої соціальної виплати у відповідності до п.7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014. Позивач вважає дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать Конституції України та законам України, оскільки об`єктивно не існувало правових підстав для позбавлення позивача, як внутрішньо переміщеної особи права на соціальний захист, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

В подальшому, представником позивача 04.07.2019 до канцелярії суду була надана заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд:

-визнати противоправними та скасувати протокол № 125 від 22.01.2019 засідання міської комісії Управління праці га соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та розпорядження № б/н від 31.01.2019, яким не призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

-зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 13 грудня 2018 року (а.с.42-43).

Відповідач до відділу діловодства та обліку звернення громадян 08.07.2019 за вхідним реєстраційним номером 35730/2019 надав відзив на позовну заяву (а.с.45-46), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що згідно особової справи, яку було надано управлінням праці та соціального захисту населення Київського району у м.Харкові, де позивач перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб з 10.04.2015 позивачу було призначено грошову допомогу, як працездатній непрацюючій особі, відповідно до п.7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі па оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014, із скороченням терміну призначення та зменшенням суми наступним чином: з 10.04.2015 по 09.06.2015 у розмірі 442 грн в місяць; з 10.06.2015 по 09.08.2015 у розмірі 221 грн в місяць. Через те, що позивач не працевлаштувався у період отримання щомісячної адресної допомоги, УПтаСЗН м.Харкова не мало підстав для перерахунку щомісячної адресної допомоги позивачу, як працездатній працюючій особі. Згідно п.3 Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність. 14.11.2018 позивача було взято на облік внутрішньо переміщених осіб у м.Сєвєродонецьку, про що було надано відповідну довідку № НОМЕР_3. 16.11.2018 позивач надав заяву про призначення щомісячної адресної допомоги як працездатна непрацююча особа. 13.12.2018 позивач надав заяву про перерахунок допомоги у зв`язку з працевлаштуванням 03.12.2018. Заяву було розглянуто. З огляду на довідку-атестат УПтаСЗН м.Харкова та п.3 Порядку, позивачу було відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.1).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.9-11,12).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.11.2018 № НОМЕР_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.13).

07.11.2015 позивач звернувся до УПСЗН Київського району Харківської міської ради з заявою, в якій просив призначити щомісячну адресну допомогу та зазначив, що не працює (а.с.55).

Рішенням УПСЗН Київського району ХМР від 16.04.2015 призначено ОСОБА_1 допомогу як внутрішньо переміщеній особі на проживання з 10.04.2015 по 09.06.2015 у розмірі 442,0 грн та з 10.06.2015 по 09.08.2015 у розмірі 221,00 грн (а.с.21).

Рішенням УПСЗН Київського району ХМР від 28.11.2018 вирішено припинити виплати ОСОБА_1 , оскільки останній знятий з обліку (а.с.26).

14.11.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив взяти на облік особову справу внутрішньо переміщеної особи (а.с.66-68).

В подальшому УПСЗН Київського району ХМР направило відповідачу особову справу ОСОБА_1 , яка надійшла до відповідача 17.12.2018 (а.с.27, 64).

З трудової книжки позивача вбачається, що 03.12.2018 позивача призначено на посаду заступника начальника відділу державної реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.17).

13.12.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив перерахувати згідно працевлаштування (а.с.28).

Відповідно до інформації, зазначеної у витягу з протоколу №121 від 18.12.2018 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішено призначити соціальні виправити ОСОБА_1 (а.с.29).

Витягом з протоколу №125 від 22.01.2018 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішено не призначати соціальні виплати згідно п.3 Порядку, затвердженого ПКМУ від 01.10.2014 №505, відміняється рішення комісії від 18.12.2018 (а.с.30).

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 31.01.2019 на підставі п.3 порядку затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 №505 вирішено не призначати допомогу ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеній особі на проживання (а.с.78).

Вважаючи протиправним протокол № 125 від 22.01.2019 засідання міської комісії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнятий Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", що набрав чинності 15.10.2014, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (тут і надалі посилання на норми Порядку наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) Грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Аналіз вищезазначених норм Порядку № 505 свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, на отримання грошової допомоги. Також Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Оскільки позивач працевлаштувався ще 03 грудня 2018 року, а з заявою про перерахунок допомоги згідно працевлаштування звернувся 13.12.2018, тому відповідач протиправно розпорядженням від 31.01.2019 відмовив позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою № 505.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), визнати протиправними та скасувати протокол № 125 від 22.01.2019 засідання міської комісії Управління праці га соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; розпорядження відповідача від 31.01.2019, яким позивачу відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги, зобов`язати відповідача призначити позивачу щомісячну адресну допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 13.12.2018 з виплатою заборгованості, що виникла за період її несплати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн (а.с.3).

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати протокол № 125 від 22.01.2019 засідання міської комісії Управління праці га соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 31 січня 2019 року без номеру, яким ОСОБА_1 не призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) за заявою від 13 грудня 2018 року адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова