Справа № 640/8711/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 липня 2019 року 09:35 № 640/8711/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., за участю секретаря судових засідань Семеняки А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління

активами "СІТІ КЕПІТАЛ" (Спортивна площа б.1А,Київ 1,01001,

)

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

(04116, м.Київ, вулиця Шолуденка, 33/19)

про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

представник позивача: Лавріненко Т.М.

представник позивача: Богуш А . В .,

представник позивача: Тараканова А.В. ,,

представник позивача: Чернюк О.О.

представник відповідача: Нестерук А.Ю. ,

представник відповідача: Шпінь В.І.,

представник відповідача: Присяжнюк Д.М.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» (надалі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач), в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17 квітня 2019 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 131 826 822,00 грн. та нарахування фінансових санкцій у розмірі 30 039 156,00 грн., що разом становить 161 865 978,00 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не були взяті до уваги фактичні обставини, зокрема, що після оплати номінальної вартості форвардного контракту, саме форвардний контракт, а не базовий актив (майнові права) відчужується третій особі, відповідно дохід, отриманий від продажу таких контрактів є доходом Фонду, а відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» правомірно застосовувало підпункт 141.6.1 пункту 141.6 статті 141 Податкового кодексу України до доходів від продажу деривативів, належних такому Фонду.

Крім того, представник позивача стверджував, що інвестиційна декларація, яка надавалася позивачем під час перевірки, в редакції, що діяла у період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, затверджена протоколом загальних зборів учасників №90 від 11 серпня 2014 року, передбачає вкладення коштів у деривативи, що спростовує доводи представника податкового органу про відсутність інвестування у деривативи в інвестиційній декларації Фонду.

Також, на думку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», останнє правомірно веде свій облік та облік Фонду відповідно до Міжнародних стандартів фінансової звітності та з дотриманням вимог таких стандартів.

На переконання представника позивача, викладені відповідачем в акті порушення не могли слугувати підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки акт перевірки не відповідає фактичним даним та наказу Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», відповідно до підпункту 2 пункту 4 якого в описовій частині акту у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів та викласти зміст порушень.

В ході судового розгляду даної справи представники позивача позовні вимоги підтримали повністю.

У відзиві на адміністративний позов представник податкового органу зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ЗНВПІФ «Бравіс» мала визнати форвардний контракт фінансовим активом або фінансовим зобов`язанням на дату виникнення зобов`язання щодо придбання або продажу предмета контракту. При цьому, правова природа форвардного контракту як різновиду деривативу визначається тим, що не будь-який контракт є форвардним, а тільки стандартизований документ, який засвідчує зобов`язання особи придбати (продати) цінні папери, товари або кошти у визначений час та на визначений умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладення контракту. На думку представника контролюючого органу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ЗНВПІФ «Бравіс», не придбавала у власність та, відповідно, не мала права застосовувати положення підпункту 141.6.1 пункту 141.6 статті 141 Податкового кодексу України.

Також, представник Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві повідомив, що інвестиційна декларація ЗНВПІФ «Бравіс», затверджена протоколом загальних зборів від 03 квітня 2017 року №03/04, не передбачає отримання доходів від реалізації деривативів.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що представником податкового органу не заперечується, що доходи надходять на розрахунковий рахунок фонду саме за договорами купівлі-продажу деривативів, а не від продажу майнових прав - базового активу за деривативом, тобто відповідачу відомо, що такі кошти є доходами від продажу попередньо укладених форвардних контрактів між позивачем, що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ЗНВПІФ «Бравіс» та ТОВ «Альянс Новобуд». Форвардний контракт виконується, а базовий актив за ним придбавається шляхом укладення договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. Водночас, відповідачем не наведено жодної норми чинного законодавства України, яка б забороняла продаж деривативів (форвардних контрактів) як окремого об`єкту договору. При цьому, форвардний контракт виконується шляхом купівлі-продажу майнових прав, тому придбаваючи базовий актив, форвардний контракт вважається виконаним, а зобов`язання за ним припиняються, що унеможливлює його подальший продаж як окремого товару та об`єкту цивільного обігу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 30 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі направлень від 30 листопада 2018 року №3394/26-15-14-09, №3395/26-15-14-06, №3396/26-15-14-06-02, №3397/26-15-14-03, №2591/26-15-14-03-04, №372/26-15-16-03, від 11 грудня 2018 року №3488/26-15-14-06-02, відповідно до статті 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2018 рік на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19 листопада 2018 року №17019, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 28 грудня 2018 року №1529/26-15-14-06-02/33302670.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ»:

- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 141.6.1 пункту 141.6 статті 141 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 134 037 982,00 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 11 670 202,00 грн., за 2016 рік на суму 57 391 306,00 грн., за 2017 рік на суму 64 976 474,00 грн.;

- підпункту 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пункту 30.6 статті 30 Податкового кодексу України не подано звіти про податкові пільги за 2015 рік, 2016 рік.

Вказані висновки ґрунтуються на тому, що у ході дослідження господарських операцій Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Бравіс» в межах проведення планової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» встановлено отримання доходів, що надходять на розрахунковий рахунок фонду за договорами купівлі-продажу деривативів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» управляє активами ПЗНВІФ «Бравіс», який у розумінні Закону України «Про інститути спільного інвестування» є інститутом спільного інвестування. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», яке діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Бравіс» у своїй діяльності укладено ряд «форвардний контрактів» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд».

За умовами форвардного контакту Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» зобов`язується передати у власність ПЗНВІФ «Бравіс» базовий актив відповідно до специфікації форвардного контракту й сплатити за нього ціну на умовах даного форвардного контракту. Форвардний контракт підлягає виконанню шляхом укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Базовим активом за цим форвардним контрактом є майнові права на одне житлове приміщення (квартиру) у складі будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за будівельною адресою: м. Бровари, вул. Чорнова на території IV житлового району.

Також в акті перевірки вказано, що за укладання форвардного контракту Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» лише сплачує на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» премію в сумі 20,00 грн. Всі «форвардні контракти» зареєстровано Товарною біржею «Перспектива-Коммодіті» (код 37732456).

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» та Товарною біржею «Перспектива-Коммодіті» укладено договір від 07 жовтня 2015 року №07/10-2015/122Д про надання послуг з організації та проведення відкритих аукціонів з продажу форвардних контрактів (деривативів) на поставку об`єктів нерухомого майна. Усі договори, на підставі яких здійснено реалізацію деривативів зареєстровані на біржі, містяться у відкритому доступі на відповідному інформаційному ресурсі. Договори надані до перевірки містять штамп ТБ «Перспектива-Коммодіті» з відтиском «зареєстровано».

Перевіркою встановлено, що в бухгалтерському обліку операції з укладання форвардних контактів, операції з передачі майнових прав - відсутні. Розрахунки по форвардних контрактах не проводились, кредиторська та дебіторська заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» - відсутня. Також встановлено, що після укладання «форвардних контрактів» Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ПЗНВІФ «Бравіс» укладає договори купівлі-продажу деривативу з фізичними особами та юридичними особами.

На думку перевіряючих, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» зобов`язується продати майнові права на квартиру, яка стане об`єктом нерухомості після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладення форвардного контракту. Договір купівлі-продажу деривативу також реєструється товарною біржою «Перспектива-Коммодіті». В договорах зазначено, що дериватив належить продавцеві та після укладання договорів всі обов`язки та права переходять до покупця. До договору купівлі-продажу деривативу додається аукціонне свідоцтво, яке є підставою для укладення договору купівлі-продажу деривативу. Крім того, встановлено, що майнові права на квартири окремо продавались Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» фізичним особам по договорам купівлі-продажу майнових прав з одночасним укладанням вищезазначених договорів купівлі-продажу деривативу.

У зв`язку з наведеним, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ЗНВПІФ «Бравіс» мала визнати форвардний контракт фінансовим активом або фінансовим зобов`язанням на дату виникнення зобов`язання щодо придбання або продажу предмета контракту.

На підставі вказаного акта перевірки та викладених у ньому висновків Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві 01 лютого 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № на суму 134 037 982,00 грн. податку на прибуток і 79 324 301,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення Державною фіскальною службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги від 12 квітня 2019 року №17218/6/99-99-11-04-01-25, яким скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 01 лютого 2019 року № в частині зайво застосованих 48 732 355,00 грн. штрафної санкції.

Відповідно до акта перевірки та рішення Державної фіскальної служби України від 12 квітня 2019 року №17218/6/99-99-11-04-01-25 Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 квітня 2019 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 164 629 928,00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 134 037 982,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 30 591 946,00 грн.

Незгода позивача із даним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

З наявних матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» є професійним учасником фондового ринку та здійснює професійну діяльність - діяльність з управління активами інституційних інвесторів на підставі відповідної ліцензії серії АЕ №642003 від 27 березня 2015 року, виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Так, 07 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» (покупець), яке діє від свого імені та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Бравіс» укладено форвардний контракт №49900-А, предметом якого визначено: продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти базовий актив відповідно до специфікації форвардного контракту й сплатити за нього ціну на умовах цього форвардного контракту. Форвардний контракт підлягає виконанню шляхом укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру. За укладання форвардного контракту покупець сплачує на користь продавця його вартість (премію) в сумі 20,00 грн., без ПДВ, у відповідності до пункту 196.1.1 статті 196 Податкового кодексу України, у відповідності до аукціонного свідоцтва, сформованого товарною біржою «Перспектива-Коммодіті» за результатами публічного аукціону від 07 грудня 2017 року. Вартість контракту (премія) буде вважатись в т.ч. номінальною вартістю форвардного контракту в разі його подальшого обігу як деривативу.

Форвардний контракт укладений у письмовій формі. Письмова форма форвардного контракту - це форма укладення форвардного контракту у вигляді електронного документу з використанням обов`язкового реквізиту - електронного цифрового підпису. Електронний документ є оригіналом форвардного контракту в електронній формі (пункт 5 контракту).

Відповідно до пункту 6 контракту базовим активом за цим контрактом є майнові права на одне житлове приміщення (квартиру) за умовним номером 130, на 11 поверсі, кількість приміщень 2, орієнтовною загальною площею 79,52 кв.м., будинок 2 (умовний номер) у складі будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за будівельною адресою: вул. Чорновола Вячеслава на території IV житлового району в місті Бровари Київської області . Також вказано технічні попередні (проектні) характеристики квартири, майнові права на яку є базовим активом. Майнові права на квартиру включають в себе договірні права вимоги на квартиру, які надають права особі, що ними володіє, повноваження здійснити оформлення та реєстрацію права власності на квартиру після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в установленому чинним законодавством України порядку.

При цьому, продавець є власником базового активу відповідно до наступних документів:

- права будівництва на земельній ділянці на підставі договору суборенди землі від 09 червня 2015 року, укладеного з ПП «Делавер» та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 09 червня 2015 року;

- дозволу на виконання будівельних робіт від 22 вересня 2016 року №ІУ 52, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Згідно пункту 10 форвардного контракту, базовий актив придбавається покупцем шляхом укладання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що вказаний форвардний контракт від 07 грудня 2017 року зареєстровано 07 грудня 2017 року за №49900-А Товарною біржою «Перспектива-Коммодіті».

07 грудня 2017 року Товарна біржа «Перспектива-Коммодіті» видала аукціонне свідоцтво №07/12-2017/49900-А відкритих (публічних) аукціонів з продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна, реєстрації та організації обігу форвардних контрактів, яке підтверджує укладення форвардного контракту №49900-А між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» та учасником аукціону з ціною базового активу у розмірі 691 426,40 грн.

Відповідно до наявних матеріалів справи, 07 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі-продажу деривативу №49902-А, відповідно до пункту 2.1 якого, за цим договором продавець зобов`язується передати покупцеві дериватив, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити дериватив: базовий актив деривативу - майнові права на квартиру.

Пунктом 2.2 договору купівлі-продажу деривативу визначено, що на дату укладення договору дериватив належить продавцеві. З моменту підписання сторонами акта на умовах, викладений у пункті 4.1 цього договору, право власності на дериватив переходить до покупця.

Ціна деривативу становить 573 895,84 грн., без ПДВ, що за домовленістю сторні еквівалентно 55 308,89 дол. США. Так, сторони домовились, що на момент укладання цього договору еквівалент ціни деривативу, визначеного пунктом 3.1 цього договору, у доларах США, розраховуються шляхом ділення загальної суми ціни деривативу в гривнях на базовий фіксований курс. Сума, що визначається в пункті 3.1 цього договору в доларах США є незмінною протягом всього строку дії договору та є базовою для здійснення розрахунків за цим договором. На виключення інших положень договору, сторони дійшли згоди, що протягом 3 банківських днів з моменту укладання цього договору базовий поточний курс дорівнює базовому фіксованому курсу. Починаючи з наступного дня після спливу вказаного строку, подальше коригування ціни деривативу здійснюється на умовах, викладених цим договором.

Згідно пункту 4.1 договору, продавець (позивач) зобов`язується передати покупцю дериватив протягом 3 робочих днів з моменту здійснення покупцем повної оплати вартості деривативу та оплати інших платежів, передбачених цим договором (неустойка тощо), відповідно до умов цього договору шляхом підписання акта прийому-передачі деривативу, який є невід`ємною частиною цього договору та зразок якого сторони погодили у додатку №2 до цього договору. Акт прийому-передачі деривативу підписується в приміщенні за адресою, що повідомлена продавцем покупцю, із вказаною датою та часом підписання, при цьому сторони дійшли згоди, що підписання зазначеного акта не повинно відбуватися за межами населеного пункту міста Броварів. Підтвердженням права покупця на дериватив є акт прийому-передачі деривативу.

Аналіз наведених фактичних обставин дає підстави для висновку, що після оплати Фондом на користь продавця за рахунок його активів вартості укладення форвардного контракту, в подальшому такий форвардний контракт відчужувався позивачем, який діяв від свого імені, в інтересах та за рахунок Фонду, фізичним та юридичним особам шляхом укладення договору купівлі-продажу деривативу за результатами участі у відкритих торгах на товарній біржі, з якою укладалися відповідні договори на проведення аукціонів. Відтак, предметом договору купівлі-продажу деривативу були не майнові права, не базовий актив за деривативом (форвардним контрактом), а безпосередньо сам дериватив, який дає право фізичній чи юридичній особі пред`явити його до виконання та отримати базовий актив за фіксованою в ньому ціною у майбутньому.

Крім того, умовами договорів купівлі-продажу деривативів право власності на дериватив переходило до покупця за договором.

Правові та організаційні основи створення, діяльності, припинення суб`єктів спільного інвестування, особливості управління активами зазначених суб`єктів, встановлює вимоги до складу, структури та зберігання таких активів, особливості емісії, обігу, обліку та викупу цінних паперів інститутів спільного інвестування, а також порядок розкриття інформації про їх діяльність визначає Закон України «Про інститути спільного інвестування» від 05 липня 2012 року №5080-VI (далі - Закон №5080-VI), який спрямований на забезпечення залучення та ефективного розміщення фінансових ресурсів інвесторів.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону №5080-VI інститут спільного інвестування - корпоративний або пайовий фонд.

Згідно до пункту 14.1.86 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України інститути спільного інвестування (далі - ІСІ) - інвестиційні фонди та взаємні фонди інвестиційних компаній, корпоративні інвестиційні фонди та пайові інвестиційні фонди, створені відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону №5080-VI пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності.

Кошти спільного інвестування - кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та у випадках, передбачених цим Законом, інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо). Кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, вважаються коштами спільного інвестування після внесення такого фонду до Реєстру (пункт 13 частини 1 статті 1 Закону №5080-VI).

При цьому, згідно пункту 5 частини 1 статті 1 Закону №5080-VI діяльність із спільного інвестування - діяльність, яка провадиться в інтересах учасників (учасника) інституту спільного інвестування та за рахунок інституту спільного інвестування шляхом вкладення коштів спільного інвестування в активи інституту спільного інвестування.

Особливості оподаткування інститутів спільного інвестування та суб`єктів недержавного пенсійного забезпечення визначені пунктом 141.6 статті 141 Податкового кодексу України.

Так, звільняються від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо).

Нормами пункту 1 частини 1 статті 1 Закону №5080-VI визначено, що активами інституту спільного інвестування є сформована за рахунок коштів спільного інвестування сукупність майна, корпоративних прав, майнових прав і вимог та інших активів, передбачених законами та нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія).

Активи інституту спільного інвестування можуть складатися з цінних паперів, коштів, у тому числі в іноземній валюті, банківських металів та інших активів, передбачених законодавством (частина 1 статті 48 Закону №5080-VI).

Водночас, активи інституту спільного інвестування не можуть включати: 1) цінні папери, випущені компанією з управління активами, зберігачем активів інституту спільного інвестування, депозитарієм, оцінювачем майна інституту спільного інвестування та аудитором (аудиторською фірмою) такого інституту спільного інвестування; 2) цінні папери, випущені пов`язаними особами компанії з управління активами, зберігача активів інституту спільного інвестування, депозитарію, оцінювача майна інституту спільного інвестування та аудитора (аудиторської фірми) такого інституту; 3) цінні папери іноземних держав та іноземних юридичних осіб, не допущені до торгів на жодній з провідних іноземних бірж, перелік яких визначається Комісією; 4) цінні папери інших інститутів спільного інвестування; 5) облігації підприємств, іпотечні облігації та облігації місцевих позик, кредитний рейтинг яких не відповідає інвестиційному рівню, визначеному уповноваженим або визнаним міжнародним рейтинговим агентством за Національною рейтинговою шкалою, на суму більш як 20 відсотків вартості активів інституту спільного інвестування; 6) кошти і банківські метали, розміщені на поточних і депозитних рахунках у банках, кредитний рейтинг яких не відповідає інвестиційному рівню, визначеному уповноваженим або визнаним міжнародним рейтинговим агентством за Національною рейтинговою шкалою, на суму більш як 20 відсотків вартості активів інституту спільного інвестування; 7) векселі та ощадні (депозитні) сертифікати на суму більш як 10 відсотків вартості активів інституту спільного інвестування, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами Комісії; 8) товаророзпорядчі цінні папери, заставні; 9) сертифікати фондів операцій з нерухомістю; 10) приватизаційні цінні папери; 11) договори про участь у фонді фінансування будівництва.

Аналіз наведених норм в сукупності свідчить, що нормами чинного законодавства не заборонено придбавати деривативи до активів інституту спільного інвестування.

Вказаний висновок підтверджується також листом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 31 липня 2017 року №09/03/14766, відповідно до якого залучення до складу активів венчурного інституту спільного інвестування передбачених законодавством деривативів є таким, що не суперечить нормам законодавства. При цьому, зазначено, що напрямки та обмеження інвестиційної діяльності, в тому числі й такі, що стосуються залучення до складу активів венчурних фондів деривативів, можуть зазначатись у інвестиційній декларації відповідного інституту спільного інвестування.

Також, у листі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 01 березня 2019 року №09/03/5198 визначено, що активи венчурного фонду можуть включати форвардні контракти. При цьому, слід зазначити, що форвардні контракти, що не були оплачені за рахунок коштів спільного інвестування, не можуть бути включені до активів інституту спільного інвестування в розумінні Закону і, відповідно, доходи отримані від їх продажу не вважаються коштами спільного інвестування.

Вимогами підпункту 14.1.45 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дериватив - стандартний документ, що засвідчує право та/або зобов`язання придбати чи продати у майбутньому цінні папери, матеріальні або нематеріальні активи, а також кошти на визначених ним умовах. Порядок випуску та обігу деривативів установлюється законодавством. Стандартна (типова) форма деривативів затверджується Кабінетом Міністрів України.

До деривативів належать: своп, опціон, форвардний контракт та ф`ючерсний контракт (ф`ючерс).

Форвардний контракт - стандартизований цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов`язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов`язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором. Усі умови форварду визначаються сторонами контракту під час його укладення. Укладення форвардів та їх обіг здійснюються поза організатором торгівлі стандартизованими строковими контрактами.

Відповідно до пункту 1 Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1999 року №632 (далі - Положення №632), дериватив - стандартний документ, що засвідчує право та/або зобов`язання придбати або продати базовий актив на визначених ним умовах у майбутньому.

При цьому, базовий актив - товари, цінні папери, кошти та їх характеристики, що є предметом виконання зобов`язань за деривативом (пункт 1 Положення №632).

До деривативів належать лише ті контракти, форма яких відповідає вимогам, встановленим цим Положенням. Деривативами є: форвардний контракт; ф`ючерсний контракт; опціон (пункти 2, 3 Положення №632).

Згідно пунктів 9, 10 Положення №632 форвардний контракт - двостороння угода за стандартною (типовою) формою, яка засвідчує зобов`язання особи придбати (продати) базовий актив у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладення форвардного контракту.

Умови форвардного контракту визначаються за згодою сторін. Форвардний контракт повинен мати такі реквізити: назва контракту; сторони контракту: базовий актив контракту та його характеристики (емітент, вид цінного паперу, його номінальна вартість, термін обігу, інші відомості для цінних паперів; вид валюти - для коштів; асортимент - для інших товарів); кількість базового активу; вартість контракту; ціна виконання; термін виконання; порядок оплати придбаного (проданого) базового активу; відповідальність сторін у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим контрактом; порядок розгляду спорів, що виникають під час укладення та виконання контракту; адреси, підписи, печатки, реквізити банківських рахунків (для юридичних осіб) та паспортні дані (для фізичних осіб) сторін контракту.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відповідності до норм чинного законодавства деривативи перебували в активах Фонду, а формування деривативів шляхом укладення форвардних контрактів відбулось за рахунок коштів інституту спільного інвестування. При цьому, в подальшому у позивача при реалізації деривативу як окремого товару (активу) не виникав обов`язок придбавати чи створювати базовий актив.

Суд також враховує, що вимоги пункту 14.1.244 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України відносять деривативи до категорії «товари».

При цьому, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Постачанням товарів також вважаються: передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що після оплати номінальної вартості форвардного контракту, саме форвардний контракт, а не базовий актив (майнові права) відчужується третій особі, а відтак дохід, отриманий від продажу таких контрактів є доходом Фонду, відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» правомірно застосувало підпункт 141.6.1 пункту 141.6 статті 141 Податкового кодексу України до доходів від продажу деривативів, належних такому Фонду.

Суд звертає увагу, що в акті перевірки міститься посилання на вимоги абзацу 1 інвестиційної декларації, затвердженої протоколом загальних зборів від 03 квітня 2017 року №03/04, відповідно до якого пріоритетним буде інвестування в будівельну галузь народного господарства шляхом залучення коштів в корпоративні права, майнові права, цінні папери, боргові зобов`язання (зобов`язання можуть бути оформлені векселями, заставними, договорами відступлення права вимоги, позики та в інший спосіб не заборонений законодавством), тобто інвестиційна декларація Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Бравіс» не передбачає отримання доходів від реалізації деривативів.

Водночас, наявними матеріалами справи підтверджується, що 02 січня 2015 року наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» №1/Б затверджено Положення про облікову політку та організацію бухгалтерського обліку Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Бравіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», пунктом 2 якого визначено, що відповідно до Закону України «Про інститути спільного інвестування» та рішення Комісії від 10 вересня 2013 року №1753 «Про затвердження Положення про склад та структуру активів інституту спільного інвестування», активи фонду складаються з грошових коштів, у тому числі в іноземній валюті, на поточних та депозитних рахунках, відкритих у банківських установах, банківських металів, об`єктів нерухомості, цінних паперів, визначених Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок», цінних паперів іноземних держав та інших іноземних емітентів, корпоративних прав, виражених в інших, ніж цінні папери, формах, майнових прав і вимог, а також інших активів, дозволених законодавством України, з урахуванням обмежень, установлених Законом безпосередньо для конкретних типів та видів інвестиційних фондів.

У ході судового розгляду даної справи представник відповідача не надав обґрунтованих пояснень щодо застосування до спірних правовідносин інвестиційної декларації Фонду від 03 квітня 2017 року, яка не врегульовує питання інвестиційної політики позивача та Фонду.

Додатково суд зазначає, що відповідно до Положення про облікову політку та організацію бухгалтерського обліку Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Бравіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ», затвердженого наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» №1/Б від 02 січня 2015 року, облікову політику для складання фінансової звітності встановлено у відповідності до МСФЗ, відтак позивач правомірно в обліку застосовує МСФЗ 9 «Фінансові інструменти» до фінансових звітів за період, що починається з 01 січня 2015 року. При цьому, облік деривативів здійснювався позивачем за справедливою вартістю у відповідності до МСФЗ та облікової політики, яка відповідає МСФЗ, враховуючи термін та мету утримання активу. Водночас, форвардний контракт у межах сфери застосування МСФЗ 9 визначається як актив чи зобов`язання на дату угоди, а не на дату, коли проводиться розрахунок.

Стосовно доводів контролюючого органу, викладених в акті перевірки, щодо неподання звітів про податкові пільги за 2015 та 2016 роки, суд зазначає наступне.

Підпунктом 16.1.6 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний: подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

При цьому, відповідно до пунктів 30.1, 30.2 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Водночас, податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1233 затверджено Порядок обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг (далі - Порядок №1233), який є обов`язковим для виконання суб`єктами господарювання, які відповідно до Податкового кодексу України не сплачують податки та збори до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг.

Пунктом 3 Порядку №1233 визначено, що звіт подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Як уже зазначалось вище, позивач є інститутом спільного інвестування.

Відповідно до підпункту 14.1.86 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, інститути спільного інвестування - інвестиційні фонди та взаємні фонди інвестиційних компаній, корпоративні інвестиційні фонди та пайові інвестиційні фонди, створені відповідно до законодавства.

Звільняються від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо) (підпункт 141.6.1 пункту 146.6 статті 146 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України передбачено звільнення від сплати податку на прибуток підприємств для наступних юридичних осіб:

- платників єдиного податку (п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України);

- підприємств та організацій, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх повною власністю, отриманий від продажу (постачання) товарів, виконання робіт і надання послуг, крім підакцизних товарів, послуг із поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари, де протягом попереднього звітного (податкового) періоду кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.

Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який видається уповноваженим органом відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (пункт 142.1 статті 142 Податкового кодексу України).

- на період підготовки до зняття і зняття з експлуатації енергоблоків Чорнобильської АЕС та перетворення об`єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему звільняється від оподаткування прибуток Чорнобильської АЕС, якщо такі кошти використовуються на фінансування робіт з підготовки до зняття і зняття Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об`єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему (пункт 142.2 статті 142 Податкового кодексу України);

- прибуток підприємств, отриманий за рахунок міжнародної технічної допомоги або за рахунок коштів, які передбачаються в державному бюджеті як внесок України до Чорнобильського фонду «Укриття» для реалізації міжнародної програми - Плану здійснення заходів на об`єкті «Укриття» відповідно до положень Рамкової угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку стосовно діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні, для подальшої експлуатації, підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації, перетворення об`єкта "Укриття" на екологічно безпечну систему та забезпечення соціального захисту персоналу Чорнобильської АЕС (пункт 142.3 статті 142 Податкового кодексу України);

- тимчасово, до 1 січня 2020 року, звільняється від оподаткування прибуток підприємств у розмірі доходу підприємств, отриманого ними від господарської діяльності з використанням газу (метану) вугільних родовищ та/або похідної сировини газу (метану) вугільних родовищ, у тому числі газоповітряної суміші із вмістом газу (метану), яка не відповідає вимогам до якості природного газу, призначеного для транспортування, промислового та комунально-побутового споживання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про газ (метан) вугільних родовищ» (пункт 16 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України);

- тимчасово, на період реалізації проекту модернізації Бортницької станції очистки стічних вод у рамках реалізації проекту «Реконструкція споруд очистки стічних каналізаційних вод і будівництво технологічної лінії по обробці та утилізації осадів Бортницької станції аерації», затвердженого Кабінетом Міністрів України (далі - Проект), звільняється від оподаткування прибуток (дохід) японських суб`єктів з реалізації Проекту, за умови що такий прибуток (дохід) отриманий у рамках реалізації Проекту (пункт 38 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України);

- тимчасово, до 1 січня 2025 року, звільняється від оподаткування прибуток підприємств - суб`єктів літакобудування, що визначені відповідно до норм статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості» (пункт 41 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Аналіз наведених вище норм свідчить, що серед визначених суб`єктів господарювання позивач відсутній в якості особи, звільненої від сплати податку на прибуток підприємств. При цьому, виключно кошти спільного інвестування звільняються від оподаткування незалежно від того, був отриманий прибуток або збиток.

Тобто, відповідно до підпункту 141.6.1 пункту 141.6 статті 141 Податкового кодексу України позивач як юридична особа, не звільнений від сплати податку на прибуток підприємств, а лише кошти спільного інвестування звільняються від оподаткування незалежно від того отриманий прибуток чи збиток. Крім того, інвестиційні кошти не є податковою пільгою у розумінні п. 30.1 ст. 30 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про помилковість висновків податкового органу щодо неподання звітів про податкові пільги за 2015 та 2016 роки, оскільки обов`язку подавати такі звіти у позивача не виникало.

За таких обставин, у суду наявні підстави для висновку, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак наявні підстави для скасування такого податкового повідомлення-рішення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17 квітня 2019 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 131 826 822,00 грн. та нарахування фінансових санкцій у розмірі 30 039 156,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «СІТІ КЕПІТАЛ» (01001, місто Київ, Спортивна площа, будинок 1-А, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук