Справа № 420/1366/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1366/19

Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г. Дата і місце ухвалення: 18.04.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018р. у виконавчому провадженні №54602714.

Позов обґрунтовувала тим, що Закон України «Про виконавче провадження» передбачає можливість стягнення виконавчого збору лише у випадках, коли державним виконавцем було реально здійснено примусове виконання рішення і за наслідками вчинення виконавцем таких дій було фактично стягнуто в примусовому порядку відповідну суму грошових коштів. Однак, під час здійснення виконавчого провадження №54602714 державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Манзенюком Р.М. впродовж 9 місяців не було вчинено жодних виконавчих дій, спрямованих на примусове стягнення з боржника суми заборгованості, у зв`язку з цим у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 115 034,02 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Манзенюка Р.М. про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018р. у виконавчому провадженні №54602714.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Перший Київський відділ державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 18.04.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою доводи відповідача про те, що твердження ОСОБА_1 щодо не вчинення державним виконавцем будь-яких заходів, спрямованих на примусове виконання рішення, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Зокрема, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем надано докази, що при проведенні виконавчих дій щодо виконання вимог виконавчого листа №520/17673/14-ц, виданого Київським районним судом м.Одеси 12.07.2016р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1150340,24 грн., державним виконавцем для встановлення майнового стану боржника неодноразово надсилалися запити до реєструючих установ, а також накладено арешт на майно боржника.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що на виконання вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2017р. було направлено боржнику у строки, передбачені Законом, однак відповідні докази відповідач надати не взмозі у зв`язку з тим, що термін зберігання реєстрів відправлення рекомендованої кореспонденції становить 1 рік.

Посилається апелянт і на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що виконавчий збір за своїм призначенням є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення. Апелянт зазначає, що виконавчий збір підлягає перерахуванню до Державного бюджету України та в жодному випадку не є винагородою державного виконавця, питання винагороди яких регулюється окремими нормативними актами. Навіть за відсутності стягнень за виконавчим документом та заходів примусового виконання у державного виконавця відсутні повноваження не виносити постанову про стягнення виконавчого збору після завершення виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що 30.08.2017р. на адресу Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від ПАТ «Альфа-Банк» надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/17673/14-ц від 12.07.2016р., виданого Київським районним судом м.Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №1501/0508/71-103 від 30.05.2008р. в розмірі 1150340,24 грн. (а.с.59)

06.09.2017р. головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середіним О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54602714 з примусового виконання виконавчого листа №520/17673/14-ц. Зазначеною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 115034,02 грн. (а.с.62)

10.07.2018р. до відповідача від представника стягувача ПАТ «Альфа-Банк» надійшла заява, в якій останній просив, на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», повернути виконавчий лист №520/17673/14-ц виданий 12.07.2016р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за договором кредиту у розмірі 1150340,24 грн. та судовий збір 3654,00 грн. (а.с.82)

03.08.2018р. головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Манзенюком Р.М. прийнято постанову ВП № 54602714 про стягнення виконавчого збору, якою керуючись ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 115034,02 грн. (а.с.83)

Того ж дня, постановою головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Манзенюка Р.М. у ВП № 54602714 виконавчим лист №520/17673/14-ц від 12.07.2016р., виданий Київським районним судом м.Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №1501/0508/71-103 від 30.05.2008р. в розмірі 1150340,24 грн., повернено стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.08.2018р. ВП № 54602714 виведено в окреме виконавче провадження. (а.с.90-91)

Не погоджуючись з правомірністю постанови від 03.08.2018р. ВП №54602714 про стягнення виконавчого збору, ОСОБА_1 оскаржила її у судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. З урахуванням досліджених письмових доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що в постанові про повернення виконавчого документу стягувачу відсутні відомості про виконання (суму, яку фактично стягнуто з боржника), а дії, які вчинялись відповідачем у виконавчому провадженні по своїй суті не є підставою для стягнення виконавчого збору, оскільки такі дії не призвели до фактичного виконання виконавчого листа №520/17673/14-ц від 12.07.2016р., виданого Київським районним судом м.Одеси.

Колегія суддів суду апеляційної погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону №1404- VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону №1404-VIII).

В силу вимог частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

Відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Приписами статей 40, 42 Закону №1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою статті 40 Закону №1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону №1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За приписами пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

З аналізу вказаних норм слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області під час прийняття постанови від 06.09.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП №54602714 з примусового виконання виконавчого листа №520/17673/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №1501/0508/71-103 від 30.05.2008р. в розмірі 1150340,24 грн., визначив суму виконавчого збору в розмірі 10% від суми, яка зазначена у виконавчому листі - 115034,02 грн. (а.с.62)

При цьому, повернення виконавчого документу стягувачу мало місце у зв`язку з поданням стягувачем письмової заяви про повернення виконавчого документа.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за вищевказаним виконавчим листом, які б призвели до повного або часткового його виконання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові про стягнення виконавчого збору, тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404-VІІІ.

Так, з аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VІІІ вбачається, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, при цьому розмір виконавчого збору вираховується саме з фактично стягнутої суми.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Отже, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувача виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.

Таким чином, твердження апелянта про те, що виконавчий збір стягується незалежно того чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом є помилковими, оскільки у разі стягнення виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника, будуть створюватись умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Аналогічну правову позицію з подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 19.06.2019р. по справі №824/172/18-а, від 28.02.2019р. по справі №819/1116/17.

На користь висновку суду про створення умов для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору у разі повернення виконавчого документу стягувачу без фактичного його примусового виконання органом державної виконавчої служби свідчать і положення ч.5 ст.37 Закону №1404-VІІІ, якою передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що навіть за відсутності стягнень за виконавчим документом у державного виконавця відсутні повноваження не виносити постанову про стягнення виконавчого збору після відкриття виконавчого провадження та його завершення виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції цілком правомірно задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 287, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук