Справа № 826/20393/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2019 року

м. Київ

справа №826/20393/16

адміністративне провадження №К/9901/20641/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 у справі №826/20393/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві направлені до суду поштою 19.07.2019.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено 02.08.2018 та повний його текст виготовлений 07.08.2018, відповідно останнім днем для оскарження цього рішення було 08.09.2018, проте касаційну скаргу здано до відділення пошти лише 19.07.2019, тобто зі значним пропуском строку встановленого для цього.

Скаржником до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому він порушує питання про поновлення строку посилаючись на те, що відсутність коштів для сплати судового збору перешкоджала їм реалізувати свої завдання та виконувати обов`язки. При цьому, ці обставини є об`єктивними та не залежать від волі податкового органу, а тому відповідач просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити його. На підтвердження вказаних обставин заявником додано копії листів, довідок та повідомлень щодо здійснення безспірного списання коштів за період з 25.03.2019 по 01.07.2019. Крім того, на думку заявника Кодекс адміністративного судочинства України передбачає право скаржника звернутися зі скаргою протягом одного року, якщо тридцятиденний строк пропущений з поважної причини. Водночас, податковим органом було сплачено судовий збір, отже наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку.

Оцінивши доводи порушеного клопотання та доданих до нього документів, колегія суддів не вбачає за можливим визнати зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними з огляд у на наступне.

Згідно з приписами частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Причиною пропуску строку на касаційне оскарження стало відсутність коштів для своєчасної сплати судового збору.

Однак, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Суд враховує, що відповідно до статті 129 Конституції України та статті 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, яка не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім того, як вбачається з тексту касаційної скарги, скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції.

Проте, як вбачається з судових рішень першої та апеляційної інстанції у цій справі, суд апеляційної інстанції залишив без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позову.

Зазначені обставини не узгоджуються з прохальною частиною касаційної скарги, оскільки скаржник фактично просить касаційний суд скасувати лише рішення апеляційного суду не зазначаючи при цьому, яке рішення має ухвалити касаційний суд за наслідками розгляду його касаційної скарги щодо рішення суду першої інстанції та по суті позовних вимог.

Вимоги касаційної скарги мають узгоджуватись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, які регламентовані положеннями статті 349 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, скаржнику слід усунути виявлені недолік касаційної скарги шляхом подання відповідної заяви про поновлення пропущеного строку з зазначенням інших (поважних) причин пропуску строку на касаційне оскарження та уточнення вимог до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 329-330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження, зазначені Державною податковою інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві у клопотанні про його поновлення.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 у справі №826/20393/16 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- для подання відповідної заяви про поновлення пропущеного строку з зазначенням інших (поважних) причин пропуску строку на касаційне оскарження;

- для уточнення вимог до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України;

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду