Справа № 826/11329/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року, яке прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія) від 17 травня 2018 року № 705262/40455555;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 24 квітня 2018 року № 1 днем її подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме - 08 травня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач надав документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не у повному обсязі.

ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що рішення відповідачів про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 24 травня 2018 року є необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» у зв`язку з поставкою товару ПАТ «ТОРГРУП» виписало податкову накладну від 24 квітня 2018 року № 1 на загальну суму 1562724 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ - 260454 грн 00 коп. Зазначена податкова накладна 08 травня 2018 року була направлена для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією № 1 від 08 травня 2018 року податкову накладну від 24 квітня 2018 року № 1 було прийнято, однак її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та запропоновано ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 14 травня 2018 року направив до ДФС України документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішенням комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Комісія 1) від 17 травня 2018 року № 705262/40455555 було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24 квітня 2018 року № 1.

ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» подало скаргу на зазначене рішення, у задоволенні якої було відмовлено рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України (далі - Комісія 2) від 04 червня 2018 року № 9021/40455555/2.

Не погоджуючись із рішеннями Комісії 2, ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ», суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем 24 квітня 2018 року та 24 травня 2018 року письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій між ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» та ПАТ «ТОРГРУП», а рішення Комісії 1 та Комісії 2 не відповідають критерію обґрунтованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві стосуються виключно правомірності рішення Комісії 1 від 17 травня 2018 року № 705262/40455555 про відмову в реєстрації податкової накладної.

Апеляційна скарга ДФС України ухвалою суду від 22 березня 2019 року була залишена без руху, а ухвалою від 22 квітня 2019 року - повернута скаржнику.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду є рішення суду від 30 січня 2019 року в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії 1.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок) передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями пп. 3 п. 13 Порядку передбачено зазначення «критерій(ї) ризиковості платника податку» та/або «критерій(ї) ризиковості здійснення операцій».

Критерії ризиковості платника податку визначені у п. 1 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, а критерії ризиковості здійснення операцій - у п. 2 зазначеного листа.

Згідно з п. 2 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.

Отже, податкові накладні / розрахунки коригування підлягають перевіряються саме на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, перелічені у п. 2 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18.

Натомість на відповідність критеріям, передбаченим у п. 1 вказаного листа, перевіряються саме платники податку.

Також п. 1 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 передбачено, що у разі виявлення, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У свою чергу п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 містить 7 критеріїв, за якими комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Зазначені норми вказують на те, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є встановлення невідповідності: платника податку - критеріям ризиковості платника податку, а податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції. У разі встановлення невідповідності платника податку критеріям, що перелічені у п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначити, який саме із перелічений у критерії було виявлено.

У квитанції від 08 травня 2018 року в якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної від 24 квітня 2018 року № 1 зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Посилання на невідповідність податкової накладної критеріям, визначеним для перевірки ризиковості операцій - відсутні. Також відсутні посилання на те, який саме із семи передбачених п. 1.6 критеріїв було встановлено у даному випадку.

Таким чином, приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкової накладної від 24 квітня 2018 року № 1 не виконав вимоги пп. 3 п. 13 Порядку, оскільки зазначені у квитанції від 08 травня 2018 року відомості не дають можливості однозначно встановити:

- критерії ризиковості чого саме було виявлено: платника податків чи податкової накладної (операції);

- який саме із семи критерії, передбачених п. 1.6 листа ДФС України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 був виявлений у даному випадку.

У відповідності до п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» 14 травня 2018 року були надіслані контролюючому органу електронне повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій та копій наступних документів окремими файлами: додаток 1 - договір купівлі-продажу № 6448/17/000012 від 03 червня 2017 року, додаток 2 - платіжне доручення № 440 від 21 листопада 2017 року, додаток 3 - оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 від 14 травня 2018 року, додаток 4 - договір купівлі-продажу майна № 1/46 від 24 квітня 2018 року, додаток 5 - видаткова накладна № 1 від 24 квітня 2018 року, додаток 6 - оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 від 14 травня 2018 року, додаток 7 - оборотно-сальдова відомість по рахунку 105 від 14 травня 2018 року.

Зазначене повідомлення разом із файлами-додатками було отримане ДФС України 14 травня 2018 року о 17:30 год., що підтверджується квитанціями ДФС України від 14 травня 2018 року.

Відповідно до п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У рішенні Комісії від 17 травня 2018 року № 705262/40455555 зазначено, що підставою для відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» від 24 квітня 2018 року № 1 стало ненадання платником податків копій:

- договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них;

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

При вирішенні даної справи колегія суддів виходить із того, що ненадання документів, передбачених п. 14 Порядку, може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної виключно за умови, що такі документи повинні були складатися згідно умов договору або вимог закону та перебували або повинні були перебувати у розпорядженні платника податків.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що між ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» (продавець) та ТОВ «ТОРГРУП» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 1/46 від 24 квітня 2018 року. За умовами вказаного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити майно, що вказано у Додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу рухомого майна від 24 квітня 2018 року ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» продало ТОВ «ТОРГРУП» спеціалізований напівпричіп Н/ПР-цистерна-Е загальною вартістю 1562724 грн 00 коп. з ПДВ.

Згідно з пп. 2.2 № 1/46 від 24 квітня 2018 року покупець зобов`язується сплатити загальну вартість майна на розрахунковий рахунок продавця вказаний у цьому договорі протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору.

Відповідно до банківської виписки по особовому рахунку ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» 24 квітня 2018 року ТОВ «ТОРГРУП» здійснило оплату товару.

За актом прийому-передачі майна від 24 квітня 2018 року та видатковою накладною № 1 від 24 квітня 2018 року позивач передав покупцю товар, обумовлений у договорі № 1/46 від 24 квітня 2018 року.

Отже, ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» надало Комісії 1 документи, які підлягали складенню у зв`язку виконанням договору № 1/46 від 24 квітня 2018 року.

Колегія суддів враховує, що до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 14 травня 2018 року не була приєднана банківська виписки з особового рахунку ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ».

Разом з тим, позивач надав оборотно-сальдові відомості по рахунках 631 та 361, які відображають стан розрахунків з ТОВ «ТОРГРУП».

У подальшому банківська виписка від 24 квітня 2018 року була приєднана до скарги на рішення Комісії 1 від 17 травня 202018 року № 705262/40455555.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у рішенні Комісії 1 від 17 травня 2018 року № 705262/40455555 не зазначено (не підкреслено) яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених, який міститься у п. 14 Порядку, є загальним.

При визначенні переліку документів, які є об`єктивно необхідними для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, Комісія 1 зобов`язана враховувати особливості господарської операції, у зв`язку з вчиненням якої складено податкову накладну та у кожному випадку застосувати індивідуальний підхід до вирішення питання про те, чи є надані платником податків документи достатніми для прийняття рішення.

Згідно з постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилаючись на відсутність окремих документів, як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної від 24 квітня 2018 року № 1, Комісія 1 зобов`язана була чітко вказати перелік таких документів із зазначенням обґрунтування необхідності їх надання. Саме по собі загальне посилання на ненадання певних документів, можливість подання яких передбачена п. 14 Порядку, не є виконанням вимог закону щодо форми і змісту індивідуального акту.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 24 квітня 2018 року № 1 є необґрунтованим та незаконним і було правомірно скасоване судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 30 січня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку