Справа № 200/3811/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. Справа№200/3811/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК»

до Офісу великих платників податків ДФС України

про визнання незаконними дій, скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 жовтня 2018 року № Ю-113-47

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання незаконними дій щодо видання вимоги № Ю-113-47 від 10.10.2018 року про сплату боргу (недоїмки) 827592,60 гривень, скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), штрафу та пені № Ю-113-47 від 10.10.2018 року на суму 827592,60 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 червня 2018 року ним була отримана вимога Запорізького управління офісу великих платників ДФС про сплату боргу (недоїмки), штрафу та пені № Ю-113-47 від 10.10.2018 року на загальну суму 827592,60 гривень, у тому числі: 461360,82 гривень - недоїмка, 129961,74 гривень - штраф, 236270,04 гривень - пеня.

Не погодившись з вказаною вимогою, позивач оскаржив її в адміністративному порядку, однак рішенням від 17.01.2019 року, одержаним позивачем 28.02.2019 року ДФС у задоволенні скарги відмовила.

Позивач зазначає, що відповідач без будь-яких законних підстав виніс зазначену вимогу. Вважає, що на нього розповсюджується дія пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску до закінчення проведення антитерористичної операції, оскільки м. Донецьк, де з самого початку обліковувався позивач віднесено до переліку міст, де проводиться антитерористична операція відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» направило на адресу Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС заяву від 18 січня 2017 року № 01-30 про звільнення від сплати єдиного соціального внеску, та таким чином виконало вимоги, передбачені пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому виконав вимоги закону.

З зазначених підстав просить визнати незаконними дії відповідача щодо видання вимоги № Ю-113-47 від 10.10.2018 року та скасувати вказану вимогу, як незаконну.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 04 липня 2019 року. Також ухвалою відстрочено сплату судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року розгляд справи відкладено на 23 липня 2019 року та витребувано документи у відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Позивач в судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Захарченко В.Ф. до суду з`явився.

Представником відповідача надано письмовий відзив (а.с. 106-107). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно сплачувати внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Несвоєчасно не сплачена сума є недоїмкою та стягується з застосуванням штрафів, тому дії відповідача по винесень вимоги вважає цілком правомірними.

Вважає недоцільним посилання позивача на пункт 9-4 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону 2464, оскільки згідно пункту 28 розділу І Закону України від 24.12.2015р. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зміни внесені Законом України № 1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» до розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону 2464 втратили чинність.

Наголошує, що позивач з 01.01.2017 року знаходиться на обліку в Запорізькому управлінні офісу великих платників ДФС. Місто Запоріжжя не віднесено до переліку міст, де проводилась антитерористична операція, тому з 01.01.2017 року у відповідача були всі законні підстави для винесення вимоги з нарахуванням штрафу та пені за несвоєчасну сплату ЄСВ.

Дана правова позиція підтверджена рішенням Верховного суду від 30.03.2018 року у зразковій справі № 812/292/18-а, а також рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року по аналогічній справі № 805/1676/18-а, де сторонами були учасники даної справи.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 32510349 з 10 червня 2003 року, що доведено виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 75-77).

Позивач з 01.01.2017 року перебуває на податковому обліку у Запорізькому управлінні Офісу великих платників податків ДФС, про що зазначено у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 77 зв. бік).

Згідно даних, наданих відповідачем з 01.01.2019 року ТОВ «Істек» перейшло до іншої ДПІ (а.с. 146-147).

Відповідно до постанови КМУ від 30.03.2016 року № 247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Офісу великих платників Державної фіскальної служби України.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ч. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року по справі № 805/1676/18-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» до Офісу великих платників податків ДФС України про скасування рішення № від 30.08.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 365891,78 гривень, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 року, було встановлено наступне.

Супровідним листом від 01.11.2018 року відповідачем надано відомості щодо реєстраційних даних ТОВ «Істек».

Згідно цих даних позивач перемістився з обліку Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області, яка виконувала обов`язки за ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька, на облік Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з 01.01.2017 року.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідач у даній справі є суб`єктом владних повноважень, який відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснює адміністрування зазначеного внеску з жовтня 2013 року.

Отже, безпосередньо, правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) із змінами і доповненнями.

Відповідно частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Сторонами не спростовується факт самостійного обчислення ТОВ «Істек» сум єдиного внеску та несвоєчасної сплати ЄСВ, тому спірним питанням даної справи є застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

За приписами частин 2-3 статті 25 зазначеного Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

10 жовтня 2018 року Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю-113-47 на загальну суму 827592,60 гривень (а.с. 11). Вказана вимога складається з наступних сум: 461360,82 гривень - недоїмка, 129961,74 гривень - штраф, 236270,04 гривень - пеня. Вказана заборгованість виникла станом на 30 вересня 2018 року.

Підставою виникнення зазначених штрафних санкцій та пені є несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, самостійно задекларована позивачем.

Таким чином, станом на дату винесення спірної вимоги не сплачена загальна сума боргу з ЄСВ у строк, передбачений Законом № 2464 склала 827592,60 гривень.

Разом з тим, Законом України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014р., у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

« 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк та м. Маріуполь, де до 01.01.2017 року знаходився на податковому обліку позивач.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк та м. Маріуполь.

Тобто, у період невиконання обов`язків платника єдиного соціального внеску позивач знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

На день розгляду справи Указу Президента України про закінчення АТО не винесено.

Таким чином, позивач є звільненим від сплати єдиного соціального внеску до закінчення проведення АТО, а застосування до нього штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату цих зобов`язань є неправомірним.

Суд зауважує, що пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» звільняє платників ЄСВ від відповідальності не в залежності від їх місцезнаходження, а в залежності від знаходження на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Судом встановлено, що з 01.01.2017 року по 01.01.2019 року позивач перебував на обліку у Запорізькому управлінні Офісу великих платників податків ДФС. Місто Запоріжжя не віднесено до переліку міст, де проводилася антитерористична операція зазначеними вище постановами Кабінету Міністрів України, тому з 01.01.2017 року у відповідача були підстави для визначення недоїмки, застосування штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату зобов`язань з ЄСВ.

Відповідно до особової картки позивача після постановки його на облік з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року (дати формування спірної вимоги) позивачу Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС нараховано недоїмки - 134309,36 гривень, штрафних санкцій в сумі 129961,74 гривень та 236270,04 гривень пені (а.с. 132-144). Відтак, вказані суми недоїмки, штрафу та пені визначені відповідачем правомірно, тому в цій частині вимога є правомірною.

Суд також звертає увагу, що ані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ані Податковим кодексом не вносилися зміни щодо заборони фіскальним органам виносити вимоги про сплату боргу з ЄСВ відносно платників, що знаходяться на обліку в податкових органах, розташованих в зоні проведення антитерористичної операції. З зазначених підстав, вимоги позивач про визнання незаконними дій щодо видання вимоги № Ю-113-47 від 10.10.2018 року про сплату 827592,60 гривень є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція наведена у рішенні Верховного суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18-а.

За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання незаконними дій щодо видання вимоги № Ю-113-47 від 10.10.2018 року про сплату 827592,60 гривень, скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), штрафу та пені № Ю-113-47 від 10.10.2018 року на суму 327051,46 гривень підлягають частковому задоволенню, за виключенням недоїмки в сумі 134309,36 гривень, штрафних санкцій в сумі 129961,74 гривень та 236270,04 гривень пені щодо яких слід відмовити, оскільки під час несвоєчасної сплати сум ЄСВ позивач знаходився на податковому обліку в органі, що розташований не в зоні проведення АТО.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року, суд, враховуючи майновий стан позивача, відстрочив сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі положень Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕК» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 83030, м. Донецьк, вул. Тамбовська, буд. 1, ; адреса для листування: 02140, м. Київ, а/с № 96) до Офісу великих платників податків ДФС (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ) про визнання незаконними дій, скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 жовтня 2018 року № Ю-113-47 - задовольнити частково.

Скасувати вимогу Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № Ю-113-47 від 10.10.2018 року про сплату боргу (недоїмки) частково на суму 327051,46 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Істек» () на користь Державного бюджету України судові витрати з судового збору у розмірі 9429 (дев`ять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Стягнути з Офісу великих платників податків ДФС () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України судові витрати з судового збору у розмірі 4905 (чотири тисячі дев`ятсот п`ять) гривень 77 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова