Справа № 638/1943/19
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/1943/19
Провадження № 2-а/638/191/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Дзержинський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Семіряд І. В.

За участю секретаря Тягунової Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Гончаренко Владислава Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась з адміністративним позовом ОСОБА_1 , в якому просить скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 255 грн.

Позивач вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню і обґрунтовує свій позов тим, що 29.01.2019 інспектор ПП 1-го батальйону УПП в Харківській області лейтенант поліції Гончаренко В.В., виніс відносно неї постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 082706 від 27.01.2019, тим самим притягнувши її до адміністративної відповідальності застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що вона керуючи транспортним засобом здійснила зупинку ближче 10 метрів від пішоходного переходу, чим порушила а. 15.9 г ПДР. Однак, з такою постановою позивач не погоджується, оскільки вона здійснила таку зупинку через різке погіршення стану самочуття та враховуючи ситуацію на дорозі, вимушена була зробити короткочасну аварійну зупинку , при цьому вона увімкнула відповідний сигнал аварійної зупинки, та не створювала ніякої аварійної ситуації та не заважала напрямку руху. Крім того, відповідачем було проігноровано її прохання відкласти розгляд справи для можливості належним чином чином підготуватись до розгляду справи, так само як і прохання скористатись правом на правову допомогу. Окрім того, при розгляді справи інспектором не досліджувались докази по справі, не були допитані свідки, також не проаналізовані інші докази.

Позивач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилась, уповноважила представляти свої інтереси адвокату Гребінка А.М.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гребінка А.М., в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістив. Крім того, 02.05.2019 відповідач надав до суду відзив у якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що позивачка в своєму позові визнала факт зупинки ближче чим на 10 метрів від пішохідного переходу. Крім того, факт свого погіршеного самопочуття йому ОСОБА_1 , на місці зупинки не повідомляла. Також відповідач зазначає про те, що посилання позивача на те, що справу слід розглядати за місцем знаходження відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення є хибними, оскільки до статті 258 КУпАП внесенні змини, на що звернену увагу в постанові Верховного Суду України від 17.05.2018 у справі № 759/15872/16-а.

За таких обставин суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, представника позивача та представника відповідача, що не суперечить вимогам ч.3 ст. 268 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 серія ВР № 082706 вбачається, що 29.01.2019 о 10.43 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan JUKE , д.н. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 11 здійснила зупинку ближче 10 м. до пішохідного переходу, чим порушила п. 15.9Г ПДР України.

Постановою інспектора роти 1-го батальйону УПП в Харківській області Гончаренко В.В., у справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

П. 15.9Г Правил дорожнього руху України встановлено, що зупинка забороняється:

Г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Крім того, відповідно до п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

Згідно вимог п. 9.9 ПДР Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:

А) у разі вимушеної зупинки на дорозі.

В своєму адміністративному позові позивач зазначила, що через різке погіршення самопочуття нею була здійснена вимушена зупинка, однак вона діяла згідно з вимогами п. 9.9 ПДР, та про ці обставини повідомляла інспектора під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Окрім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем вимог п.п. 15.9 гПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Отже, для того, що притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.

Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАПє зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки.

Окрім того, інспектором не було відібрано пояснень ОСОБА_1 , не встановлені очевидці та не відібрано від них пояснень.

В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Так, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог, статей 245,247,251,252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи, прийняв постанову яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідач в у судове засідання не з`явився, будь- яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху в частині того, що позивачем не було ввімкнено сигналу аварійної зупинки. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 122 КУпАП- підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Гончаренко Владислава Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову серія ВР № 082706 від 29.01.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299КАС України.

Суддя І. В. Семіряд