Справа № 420/559/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/559/19

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О. Дата і місце ухвалення: 05.04.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про визнання неправомірним рішення відповідача про розмір призначеної позивачу пенсії від 26.07.2018р. та зобов`язання Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 вересня 2016 року, у розмірі відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показники середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до УПФУ за призначенням пенсії, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Позов обґрунтовував тим, що на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року по справі №520/2994/17 про зобов`язання УПФУ призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проведенням індексації втрати частини доходів, Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі призначено пенсію позивачу. Однак, при призначенні пенсії відповідачем: не враховані вимоги законодавства стосовно мінімального розміру пенсії; не врахований показник середньої заробітної плати у розмірі 3764,40 грн.; в розрахунку в графі «Розмір пенсії за віком» позивача вказано « 0,0000» без отримання відповідних відомостей в персоніфікованому обліку Пенсійного фонду України; не проведено індексації та компенсації втрати частини доходів відповідно до чинного законодавства, а також не виконано щоквартального підвищення розміру пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 05.04.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії враховувати показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Оскільки позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання 05.12.1995р. та страховий стаж його починаючи з 01.07.2000р. становить менше 60 місяців, тому для обчислення пенсії має бути врахована заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000р. незалежно від перерв. Відповідач правильно розрахував індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача 1,16235 та вірно вирахував суму середньої заробітної плати 3263,44 грн. Однак, відповідач не помножив правильно розрахований ним показник заробітної плати на коефіцієнт стажу.

Також, апелянт посилається на те, що судом не надано належної правової оцінки його доводам про те, що на підставі ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем має бути щороку здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні. Жодного перерахунку Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснено не було. При цьому, в розрахунках УПФУ жодним чином не відображено всіх індексацій та підвищень, які були прийнятті за ці роки, як і не виплачено компенсації втрати частини доходу.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 грудня 1995 року виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.

Перед виїздом за кордон ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 1973 року по 1995 рік ОСОБА_1 працював на підприємствах України і має страховий стаж 21 рік 7 місяців та 16 днів, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1.

Згідно довідки державної судноплавної компанії «Чорноморське морське мореплавство» про заробіток для обчислення пенсії №1395 від 05 жовтня 2016 року, заробіток позивача, який враховується при обчисленні пенсії, складав 0,21295 грн.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року по справі №520/2994/17, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року, зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства України пенсію за віком, починаючи з первісного дня звернення за призначенням пенсії - з 01 вересня 2016 року з проведенням індексації втрати частини доходів.

На виконання судового рішення по справі №520/2994/17 ПФУ призначено пенсію ОСОБА_1 , щомісячний розмір якої, згідно протоколу №9975 від 19.12.2017р., складає: з 01.09.2016р. - 949,00 грн.; з 01.12.2016р. - 949,00 грн.; з 01.05.2017р. - 949,00 грн.; з 01.10.2017р. - 1373,00 грн.; з 01.12.2017р. - 1373,00 грн.

Відповідно до розрахунку заробітку Центрального об`єднаного УПФУ в м. Одесі для обчислення пенсії позивачу середній заробіток за повний 2015 рік складає 3263,44 грн., сума коефіцієнтів зарплати (60 м) - 69,74087.

Згідно розпорядження №861165 від 25.07.2018р. про розрахунок пенсії (за новою формулою) коефіцієнт стажу - 0.21583 - 259 міс., коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1.35 - 0.29138.

ОСОБА_1 , вважаючи, що Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі не правильно здійснено розрахунок його пенсії, а також без проведення індексації і компенсації втрати частини доходів, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачем правомірно, у відповідності до п.41 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, не враховано мінімальний розмір пенсії за відсутності у ОСОБА_1 25 років стажу. Також, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно зазначено в протоколі №9975 від 19.12.2017р., графа «Розрахунок пенсії (друга складова)» - 0,00000, враховуючи відсутність сплати позивачем страхових внесків за період 1993 - 1995 роки, що підтверджено довідкою державної судноплавної компанії «Чорноморське морське мореплавство» про заробіток для обчислення пенсії №1395 від 05 жовтня 2016 року.

Щодо вимог позову про нарахування та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, то суд першої інстанції зазначив, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Проте, у даній справі судом встановлено, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулась без порушення строків виплати, а тому підстави для компенсації позивачу втрати частини доходів відсутні.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 на не виконання Пенсійним фондом щоквартального підвищення розміру пенсії, зазначивши, що такі доводи позивача спростовуються наявним в матеріалах справи розпорядженням Центрального об`єднаного УПФУ в м. Одесі №861165 від 25.07.2018р.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та, у зв`язку з цим, про відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до приписів статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Вказаною нормою зазначені необхідні передумови для призначення пенсії. Вимога обов`язкового проживання на території України для призначення пенсії не встановлена.

Згідно частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + КзЗ +... + Кзп); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз=3в:3с, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Отже, згідно положень до ч.2 ст. 40 вказаного Закону заробітна плата для обчислення пенсії визначається за спеціальною формулою з врахуванням коефіцієнта заробітної плати, який є вихідним показником для обрахунку пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення по справі №520/2994/17 ПФУ призначено пенсію ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом №9975 від 19.12.2017р.

При зверненні з позовом до суду позивач, серед іншого, посилається на те, що пенсійним органом не враховані вимоги законодавства стосовно мінімального розміру пенсії - в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких доводів ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія - це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Статтею 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги та інше.

Як слідує зі змісту протоколу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9975 від 19.12.2017р. та не заперечується апелянтом, страховий стаж позивача складає 21 рік 07 місяців 16 днів, тобто є меншим, аніж стаж, необхідний для встановлення мінімального розміру пенсії за віком, що становить прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. N 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» (в редакції, що діяла до 01.10.2017р.) установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім інвалідів І та II груп (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Згідно вказаної постанови КМУ №265 в редакції з 01.10.2017р., у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, крім осіб, зазначених у пунктах 1 і 2-1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Протоколом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9975 від 19.12.2017р. підтверджено нарахування та виплату відповідачем пенсії позивачу з урахуванням положень постанови КМУ №265.

Відповідно до п.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно абзацу 5 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно довідки державної судноплавної компанії «Чорноморське морське мореплавство» про заробіток для обчислення пенсії №1395 від 05 жовтня 2016 року, заробіток позивача, який враховується при обчисленні пенсії за період з квітня 1987 року по березень 1992 року, складав 0,21295 гривень, а за наступні періоди 1993, 1994 та 1995 роки - 0,00000 гривень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи відсутність сплати страхових внесків за період 1993 - 1995 роки, відповідачем правомірно зазначено в протоколі №9975 від 19.12.2017р. в графі «Розрахунок пенсії (друга складова)» - 0,00000.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що з 2000 року всі дані щодо розмірів заробітної плати пенсіонерів та відповідних відрахувань з неї до ПФУ містяться в персоніфікованому обліку, відомості з якого Центральне об`єднане УПФУ в м.Одесі мало взяти, оскільки, згідно положень абзацу 5 статті 40 Закону №1058-IV, відповідні відомості в персоніфікованому обліку містяться за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Тобто, персоніфікований облік не містить даних про заробітну плату ОСОБА_1 , який 05 грудня 1995 року виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позову щодо виплати позивачу компенсації втрати частини доходів

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, за правилами ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ст. 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Вказані правилами Закону України від 19.10.2000р. №2050-III кореспондуються із положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159 про проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Аналіз наведених положень законодавства показав, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. При цьому, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Матеріалами справи не підтверджено порушення відповідачем строків виплати нарахованої пенсії позивачу, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Також, матеріалами справи спростовано посилання позивача щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (розпорядження Центрального об`єднаного УПФУ в м. Одесі №861165 від 25.07.2018р.) та щоквартального підвищення розміру пенсії починаючи з 01.09.2016р.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на помилковому тлумаченні позивачем норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування рішення суду від 05.04.2019р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 04 лютого 2019 року, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук