Справа № 199/770/19 (2-а/199/25/19)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2019 року м. Дніпросправа № 199/770/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року (суддя Якименко Л.Г.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Некрасової Крістіни Олександрівни

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 874433 від 27.01.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивачем не спростовано належними доказами факт встановленого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Некрасовою Крістіною Олександрівною 27 січня 2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 874433, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну добу, чим порушено п. 19.1.а ПДР.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ПДР України не порушував, про що на місці зупинки транспортного засобу було надано пояснення інспектору патрульної поліції. Зазначає, що 27.01.2019 у м. Дніпро був туман, а тому було ввімкнено протитуманні фари, замість фар ближнього світла, що узгоджується з положеннями примітки до п. 19.1 ПДР.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту «а» пункту 19.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, 19.1. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Пункт 19.1. ПДР також містить примітку, якою визначено, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 27.01.2019 об 01:14 год. на бул. Слави у м. Дніпрі водій транспортного засобу Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з поясненнями позивача, останній на місці зупинки оспорював факт вчинення ним правопорушення, адже в умовах туману ввімкнув замість фар ближнього світла, протитуманні фари, як то передбачено Правилами дорожнього руху. При цьому позивач надав інформацію з метео- сайту, яка підтверджує певні погодні умови у вказаний день.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, отже відсутні і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова серії ЕАВ № 874433 від 27 січня 2019 року є протиправною.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять будь-якого доказу вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції ухвалою від 16.07.2019 було зобов`язано апелянта надати додаткові докази у спростовання доводів позивача та письмові пояснення щодо обставин, на які останній посилається, проте ані докази, ані пояснення щодо обставин правопорушення, апелянтом не надано. При цьому апелянт зазначив, що матеріали по справі № 199/770/19 в Управлінні патрульної поліції відсутні та суд може самостійно звернутися до органу Державної виконавчої служби, куди були направлені всі документи адміністративної справи.

В цьому випадку суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Апелянтом не надано доказів наявності обставин, які перешкоджають подати витребувані докази. Суб`єкт владних повноважень не вчинив жодної дії з метою виконання ухвали суду та отримання доказів, які можуть спростувати доводи позивача, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку про недоведеність апелянтом правомірності прийняття оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта, що сам факт винесення поліцейським постанови є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки поняття доказів та критерії доказування у справах про адміністративне правопорушення визначені статтею 251 КУпАП, серед яких відсутній такий спосіб доказування, як пояснення посадової особи, яка винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року в адміністративній справі № 199/770/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 23 липня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров