Справа № 140/1995/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1995/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 59093764 про накладення штрафу на ОСОБА_1 , винесену 10.06.2019 головним державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.В. (далі - постанова ВП № 59093764 від 10.06.2019).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду Волдінера Ф.А. від 15.07.2019 було відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Постанова ВП № 59093764 не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, оскільки не містить мотивів, за яких виконавець дійшов висновку, що боржник не виконує рішення суду.

Позивач немає в своєму володінні чи розпорядженні земельної ділянки зазначеної у виконавчому листі виданому Господарським судом Волинської області 20.02.2019 за № 903/129/18-1, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 59093764.

Суб`єкт, якому відповідач призначив штраф - громадянин ОСОБА_1 , хоча боржником у виконавчому провадженні є не громадянин, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , отже навіть з формальних правосуб`єктних міркувань штраф винесено не боржнику виконавчого провадження.

Оскаржувана постанова надіслана боржнику з порушенням строків встановлених Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

22.05.2019 відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає обґрунтовуючи свою позицію тим, що виконавче провадження №59093764, з виконання наказу № 903/129/18-1 виданого 20.02.2019 Господарським судом Волинської області, являється провадженням зобов`язального характеру, де саме ОСОБА_1 особисто зобов`язаний вчинити певні дії, а саме: повернути Городищенській сільській раді земельну ділянку водного фонду площею 10,4373 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану на території Городищенської сільської ради.

Державним виконавцем в присутності позивача 10.06.2019 було складено акт про невиконання рішення суду, що підлягало в примусовому порядку в межах виконавчого провадження № 59093764.

На підставі вказаного акту, у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, відповідачем винесено постанову ВП № 59093764 від 10.06.2019, яка є предметом оскарження у даній справі.

В судовому засіданні 25.07.2019 позивач адміністративний позов підтримав з підстав у ньому викладених та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того, представник відповідача пояснив суду, що ним не вживалось формальних дій для з`ясування чи відповідає кадастровий номер земельної ділянки, який вказаний у виконавчому документі кадастровому номеру земельної ділянки, яка фактично перебуває в користуванні позивача.

В судовому засіданні 25.07.2019 було оголошено перерву до 26.07.2019в зв`язку з необхідність витребувати додаткові докази, а саме від відповідача копію рішення Господарського суду Волинської області від 05.02.2019 у справі № 903/129/18.

В судове засідання 26.07.2019 учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Витребувані докази представником позивача не надано.

Відповідно до частини другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, з урахуванням вимог частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229, частини другої статті 379 КАС України, розгляд заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні проведено в порядку письмового провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 14.05.2019 головним державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будем С.Л. за заявою Городищенської сільської ради було відкрито виконавче провадження № 59093764 з примусового виконання Наказу Господарського суду Волинської області № 903/129/18-1 виданого 20.02.2019.

Відповідно до вказаного Наказу, було зобов`язано фізичну особу-підприємця повернути Городищенській сільській раді земельну ділянку водного фонду площею 10,4373 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану на території Городищенської сільської ради по акту приймання-передачі у стані придатному для подальшого використання.

Постановою ВП № 59093764 про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2019 боржнику ОСОБА_1 було встановлено строк для виконання рішення суду - протягом 10 робочих днів.

10.06.2019 старшим державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в присутності позивача було складено акт про невиконання рішення суду. Крім того в акті зазначено, що причини невиконання боржник роз`яснив в окремій заяві.

Відповідно до вказаної заяви, що була отримана відповідачем 10.06.2019, позивач (боржник) серед іншого зазначає, що згідно договору оренди об`єкту водного фонду і земель між ним та Луцькою районною державною адміністрацією від 17.11.2005 в оренду передавався водний об`єкт із земельною ділянкою загальною площею 10,4374 га, в тому числі 7,4174 га водного плеса. Згідно Наказу Господарського суду Волинської області № 903/129/18-1 від 20.02.2019 поверненню підлягає земельна ділянка. На підставі цього позивач просить роз`яснити порядок повернення об`єкту водойми і земельної ділянки, якщо вимога повернення стосується тільки земельної ділянки.

Крім того, позивач зазначає, що йому в оренду було передано земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , на підтвердження чого до заяви додано копію реєстраційної карти земельної ділянки серії НОМЕР_5.

Також позивачем вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 йому жодним чином не передавалась, а тому повернути її позивач немає жодної можливості оскільки він такою ділянкою не користувався.

Незважаючи на пояснення позивача викладені в письмовій заяві відповідачем було винесено постанову ВП № 59093764 про накладення штрафу на позивача за невиконання наказу суду.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404).

Відповідно до статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно приписів статті 63 Закону №1404 1 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Таким чином, приписами статті 63 Закону №1404 встановлено обов`язкову умову притягнення боржника до відповідальності за невиконання рішення, що підлягає примусовому виконанню - невиконання рішення без поважних причин.

Виходячи з суті спірних правовідносин суду необхідно надати оцінку обставинам, які слугували причиною невиконання позивачем Наказу Господарського суду Волинської області № 903/129/18-1 від 20.02.2019, при цьому суд виходить з наступного.

Поважними причинами визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення тих чи інших дій.

З постанови ВП № 59093764 про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2019 вбачається, що її описова та резолютивна частини повністю відповідають виконавчому документу (Наказу Господарського суду Волинської області № 903/129/18-1 від 20.02.2019) щодо визначення предмету стягнення, зокрема в частині кадастрового номеру земельної ділянки - НОМЕР_1 .

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Таким чином, кадастровий номер земельної ділянки це визначальна в силу своєї індивідуальності характеристика земельної ділянки, що дозволяє ідентифікувати конкретну земельну ділянку від інших.

Позивач у письмовій заяві поданій відповідачу 10.06.2019, а пізніше в адміністративному позові та поясненнях наданих в судовому засіданні, стверджує, що причиною невиконання Наказу Господарського суду Волинської області № 903/129/18-1 виданого 20.02.2019 є відсутність в його володінні, користуванні чи розпорядженні земельної ділянки з кадастровим номером зазначеним у згаданому наказі. Натомість в його користуванні на підставі договору оренди водних об`єктів та земель водного фонду знаходиться земельна ділянка з іншим кадастровим номером.

На переконання суду невідповідність визначальних характеристик майна зазначених в рішенні про передачу такого майна фактичним характеристикам майна, що перебуває у користуванні боржника у виконавчому провадженні, унеможливлює виконання зазначеного рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не міг виконати дії щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 з причин, які є об`єктивно непереборними, що свідчить про поважність причин невиконання Наказу Господарського суду Волинської області № 903/129/18-1 від 20.02.2019.

Крім того, судом враховано, що відповідно до пунктів 3, 10 частини третьої статті 18 Закону №1404, виконавець під час здійснення виконавчого провадження наділений правом з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відтак, відповідач в силу приписів Закону №1404 наділений достатніми інструментами та повноваженнями для з`ясування всіх істотних обставин, що мають значення для належного виконання завдань виконавчого провадження.

Однак, відповідачем не було здійснено жодних дій для з`ясування всіх спірних питань щодо примусового виконання Наказу Господарського суду Волинської області № 903/129/18-1 від 20.02.2019.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов переконливого висновку, що постанова ВП № 59093764 від 10.06.2019 про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду винесена необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що має наслідком визнання її протиправною та скасування.

Зважаючи на зміст та характер спірних правовідносин, а також на фактичні обставини встановлені під час розгляду справи, суд вважає, що наведені у рішенні суду підстави скасування оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень є достатніми для наведених висновків.

Стосовно інших доводів наведених учасниками справи, суд зазначає, що згідно пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн., сплачений відповідно до квитанції № 34 від 09.07.2019.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 59093764 про накладення штрафу на ОСОБА_1 , винесену 10.06.2019 головним державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Будь С.В.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (43001, м. Луцьк, вул. Винниченка, будинок 27-а, ) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ф.А. Волдінер