Справа № 725/2996/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/2996/19

Головуючий у 1-й інстанції: Федіна А.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

24 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області, в якому просив скасувати постанови серії ГО №406694 та ГО №406695 від 26.02.2019 року, а провадження у вказаних справах закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 та ч. 1 ст.175-1 КУпАП.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.06.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на відсутність будь-яких належних доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 178 та ч.1 ст.175-1 КУпАП.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 24 липня 2019 року о 15:00.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема направленням на електронну адресу відповідача повістки про виклик до суду від 23.07.2019, копії ухвал від 22.07.2019 та копії апеляційної скарги, а також телефонограмою (а.с.63-66), та з моменту оприлюднення судом апеляційної інстанції на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (22.07.2019).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та зважаючи на скорочені терміни розгляду даної категорії справ, встановлені ст.286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 26 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ГО №406694 за те, що він 26.02.2019 року біля 14 год. 00 хв. перебував на зупинці громадського транспорту по вул. Гагаріна, 8 в м.Чернівці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в брудному одязі та в лежачому положенні на землі, чим ображав громадську мораль та гідність, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, за що був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 170 грн. (а.с. 9).

Крім того, цього ж дня, постановою ГО №406695 на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП по факту того, що він 26.02.2019 року біля 14 год. 50 хв., знаходячись на території ЧОНД по вул.Миколаївській, 32Б курив цигарки марки «LM» на території медичної установи, де куріння заборонено.

Позивач, не погоджуючись з винесеними постановами, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками судового розгляду даного спору судом не встановлено будь-яких процесуальних порушень з боку працівників поліції під час розгляду ними справи про адміністративні правопорушення відносно позивача та винесені оскаржуваних постанов, а доводи позивача на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач перебував у громадському місці - на зупинці громадського транспорту, у лежачому вигляді, зокрема лежав на тротуарі, при цьому його пояснення про те, що він впав та повільно намагався підвестись, оскільки у нього хвора нога, суд оцінив кричино як обраний останнім спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки такі його пояснення спростовуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні, приведених до присяги та попереджених про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Також, суд вказав, що в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт куріння сигарети у час, що вказаний в оскаржуваній постанові, при цьому його пояснення про те, що він курив не на території медичного закладу оцінюються як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки такі пояснення спростовуються показами свідків, а також за наслідками розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили протилежне.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Щодо оскаржуваної позивачем постанови серії ГО №406694 від 26.02.2019, відповідно до якої позивач 26.02.2019 року біля 14 год. 00 хв. перебував на зупинці громадського транспорту по вул. Гагаріна, 8 в м.Чернівці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в брудному одязі та в лежачому положенні на землі, чим ображав громадську мораль та гідність, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн., слід зазначити наступне.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КупАП).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі по ч.1 ст. 178 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частини першої статті 178 КУпАП, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено. Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній позивачем постанові від 26.02.2019 серії ГО №406694, та не підтверджується жодними іншими доказами.

На підтвердження факту перебування позивача з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в брудному одязі та в лежачому положенні на землі, відповідачем також не надано диск з відеозаписом нагрудного реєстратора, який би містив фіксацію факту вчинення позивачем правопорушення, або за яким можливо було б зробити висновок, що позивач знаходився у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, в брудному одязі та в лежачому положенні на землі.

Крім того, чинне законодавство встановлює порядок проведення огляду на стан сп`яніння лише водіїв транспортних засобів, що регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

При цьому нормативних актів щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння щодо осіб, які не є водіями транспортних засобів, чинне законодавство про адміністративні правопорушення не містить.

Разом з цим, аналіз статті 251 КУпАП та вищезазначеної Інструкції надає підстави для висновку про те, що стан сп`яніння особи, яка не є водієм транспортного засобу, може бути встановлений на підставі даних, отриманих внаслідок застосування алкотесту, огляду лікаря, показів свідків, фото- і відео- доказів.

Проте, жодного з зазначених доказів перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці відповідачем суду не надано.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних та допустимих доказів перебування позивача з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в брудному одязі та в лежачому положенні на землі, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Оскільки відсутні належні та достатні докази вчинення правопорушення колегія суддів дійшла висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність підстав для застосування до нього адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП.

Крім того, санкція ч. 1 ст. ст. 178 КУпАП передбачає як можливість винесення попередження, так і накладення штрафу на правопорушника. В той же час, відповідачем не надано належного правового обґрунтування щодо підстав застосування до позивача більш суворішого виду покарання у вигляді штрафу.

Щодо оскаржуваної позивачем постанови ГО №406695 від 26.02.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП по факту того, що він 26.02.2019 року біля 14 год. 50 хв., знаходячись на території ЧОНД по вул.Миколаївській, 32Б курив цигарки марки «LM» на території медичної установи, де куріння заборонено, колегія суддів зазначає слідуюче.

Згідно ч. 1 ст. 175-1 КУпАП куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приписами ч.1 ст. 72 та ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Водночас, належних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, а саме: куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, санкція ч. 1 ст. ст. 175-1 КУпАП передбачає як можливість винесення попередження, так і накладення штрафу на правопорушника. В той же час, відповідачем не надано належного правового обґрунтування щодо підстав застосування до позивача більш суворішого виду покарання у вигляді штрафу.

Отже, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, а тому постанова серії ГО №406695 від 26.02.2019 підлягає скасуванню.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення частини першої статті 121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У статті 258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (частина 5 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що позивач притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 та ч.1 ст.175-1 КУпАП, відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а тому в даному випадку не складання та не вручення протоколу є суттєвим порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окрім того, слід зазначити, що із оскаржуваних постанов та висновку №639 від 26.02.2019 (а.с.10) вбачається, що постанови серії ГО №406694 та ГО №406695 були складені 26.02.2019 після 14:50, а тому відповідач у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП повинен був скласти одну постанову про адміністративне правопорушення та накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що відповідачем зроблено не було.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, належна оцінка цим обставинам судом надана не була, відтак суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому позиція суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.178 та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП є помилковою.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність спірних постанов відповідача, внаслідок чого позовні вимоги про скасування постанов управління патрульної поліції у Чернівецькій області серії ГО №406694 та ГО №406695 від 26.02.2019 року підлягають задоволенню, а провадження у справах закриттю з огляду на вимоги п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 червня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ГО №406694 від 26.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 85,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії ГО №406695 від 26.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 170,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.