Справа № 540/1215/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1215/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій просив: визнати протиправною бездіяльність Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо не проведення повного розрахунку при звільненні невиплату ОСОБА_1 в день виключення із списків частини (29.12.2018) компенсації за неотримане речове майно, грошової компенсації; стягнути з Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні за період з 29.12.2018 по 29.03.2019 у сумі 35340,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, у період з 17 вересня 2016 року по 29.12.2018 року перебував на військовій службі за контрактом на посаді діловода служби захисту інформації Великоолександрівського районного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ВОС № 901074А. В день звільнення відповідачем не було виплачено грошове забезпечення за грудень 2018 року в сумі 7812,80 грн. та одноразова грошова допомога у разі звільнення в сумі 8351,62 грн. В зв`язку з чим звернувся до суду.

23.07.2019 Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що до вказаних правовідносин слід застосовувати строки передбачені ч.5 ст. 122 КАС України, а не ч.1 ст.233 КЗпП України. Крім того зазначив, що одноразова грошова допомога при звільненні, яка передбачена п 10 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейським визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, не входить до складових грошового забезпечення, нараховується та сплачується відповідно до умов встановлених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06 квітня 2016року, яким затверджений Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Сторони в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: з 17 вересня 2016 року по 29.12.2018 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі за контрактом на посаді діловода служби захисту інформації Великоолександрівського районного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ВОС № 901074А, що підтверджується витягом з наказу № 64 від 17.09.2016 р та копією контракту,які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до витягу із наказу № 154 від 29.12.2018 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Згідно атестату серії ЗУ № 305178 від 30.01.2019 року Оклад за військовим званням в сумі 692,26 грн., посадовий оклад в сумі 2469,68 грн., надбавка за вислугу років в сумі 1264,77 грн., надбавка за особливості проходження служби (НОПС) в сумі 442,67 грн., премія в сумі 3062,40 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 04.02.2019 про виплату грошової компенсації за невикористану матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік та вихідну допомогу у зв`язку зі звільненням згідно до чинного законодавства України.

Із змісту відповіді № 6/1/137 від 15.02.2019 року вбачається, що для проведення виплати грошового забезпечення за грудень 2018 року в сумі 7812,80 грн. та одноразової грошової допомоги у разі звільнення в сумі 8351,62 грн. 08.02.2019 року до Державної казначейської служби України в Херсонській області подані платіжні документи до зарахування коштів на рахунок в банку.

Відповідно до довідки № 6/1/170 від 30.01.2019 року грошове забезпечення за листопад 2018 року становить 8573,54 грн.

Відповідно до довідки № 6/1/137 від 15.02.2019 р. грошове забезпечення за грудень 2018 року становить 16164,42 грн.

12.02.20219 року відбулось перерахування грошового забезпечення за лютий 2019 року у розмірі 16164,42 грн.

20.03.2019 року відбулось зарахування за відрядження за березень 2019 р. у розмірі 1080,00 грн.

29.03.2019 року відбулась виплата позивачу компенсація за неотримане речове майно, згідно постанови КМУ № 178 від 16.03.2016 року за березень 2019 року у розмірі 6207,80 грн.

29.03.2019 року відбулась виплата грошової компенсації замість обідів за березень 2019 у розмірі 38,31 грн.

Вказані суми поступили на картковий рахунок позивача, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.18-19).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне: вимога звільненого працівника щодо виплати належних йому сум при звільненні є трудовим спором між цими учасниками трудових правовідносин, а у розглядуваному випадку являється публічно-правовим спором пов`язаним із проходженням та звільненням з публічної служби.

Спірним питанням у справі є обґрунтованість заявлених вимог позивача про виплату йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні при виплаті донарахованої одноразової грошової допомоги на підставі положень ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України.

Стосовно цих позовних вимог, суд зазначає наступне: Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону).

Згідно частини першої статті 9-1 Закону речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178).

Так, пунктами 2, 3 Порядку № 178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, в тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

У відповідності до абзаців першого та третього пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Так, щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.12.2018 по день фактичного розрахунку 29.03.2019 р. з розрахунку середньоденної заробітної плати за кожен день затримки у виплаті, суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується, зокрема військовослужбовцям строкової військової служби, курсантам військових навчальних закладів (крім курсантів із числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом) - у розмірі грошового забезпечення за весь місяць, у якому вони звільнені, крім курсантської посадової надбавки;

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні іншими нормативно-правовими актами, які регулювали питання прийняття, проходження та звільнення з військової служби, не врегульовані питання порушення роботодавцем, строків проведення розрахунків при звільненні, а також наслідків такого порушення.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Суд не погоджується з розрахунком позивача, який розраховано згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", з урахуванням наступного.

Так, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні за період з 29.12.2108 р. по 29.03.2019 року, підлягає розрахунку, відповідно до вимог абзацу 2 пункту 7 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року, а саме середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовця за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Статтею 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що позивача виключено зі списків особового складу Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та всіх видів забезпечення з 29.12.2018, тоді як, фактичний розрахунок щодо грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно проведено 29.03.2019 р.

Відповідно до довідки № 6/1/170 від 30.01.2109 року грошове забезпечення позивача за листопад 2018 року складає 12310,08 грн.

Отже середньоденний розмір грошового забезпечення складає 12310,08 / 30 та дорівнює 410,33 грн.

З урахуванням розрахунку середньоденного грошового забезпечення (410,33 грн/день) та періоду затримки розрахунку при звільненні (з 29.12.2018 р. по 29.03.2019 р. ) середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні складає 37340,03 грн.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи предмет даного позову, відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (, 73000, м.Херсон, вул. Ярослава Мудрого, 21) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (, 73000, м.Херсон, вул. Ярослава Мудрого, 21) щодо не проведення повного розрахунку при звільненні невиплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в день виключення із списків частини (29.12.2018) компенсації за неотримане речове майно, грошової компенсації.

Стягнути з Херсонського обласного військового комісаріату Херсонської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (, 73000, м.Херсон, вул. Ярослава Мудрого, 21) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні за період з 29.12.2018 по 29.03.2019 у сумі 37340,03 (тридцять сім тисяч триста сорок грн. 03 коп) грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 106030000