Справа № 480/1014/19
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р. Справа №480/1014/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,

представник позивача - Хурсенка С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1014/19 за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС, третя особа - Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Сумської митниці ДФС щодо не вчинення дій з оформлення аркушу коригування до митної декларації № UА805180/2018/018403 від 20.09.2018;

- зобов`язати Сумську митницю ДФС оформити аркуш коригування до митної декларації № UА805180/2018/018403 від 20.09.2018 щодо внесення змін до граф 33 та 47 цієї митної декларації, зазначивши вірний код товару «» та розрахунок сум митних платежів за новими відомостями, а також вказати суми митних платежів, які підлягають поверненню.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач протиправно відмовляється оформити аркуш коригування до митної декларації № UА805180/2018/018403 від 20.09.2018, оскільки позивачем були надані відповідні документи та докази для здійснення відповідного коригування, передбаченого Митним кодексом України.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, у якості третьої особи було залучено - Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що митне оформлення відповідно до митної декларації № UА805180/2018/018403 від 20.09.2018 було здійснено у повній відповідності до норм чинного законодавства, а підстави, наведені позивачем для коригування вказаної декларації відповідач вважає необґрунтованими.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засіданні не з`явився, в передостанньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.09.2018 декларантом ОСОБА_2 від імені позивача було подано до Сумської митниці ДФС митну декларацію № UA805180/2018/018403 та задекларовано автомобіль, що був у користуванні, марки MITSUBISHI, модель L200, VIN: НОМЕР_1 , призначений для перевезення пасажирів і вантажу по дорогах загального користування, загальна кількість місць (включаючи місце водія) - 5. У графі 33 «Код товару» цієї митної декларації декларантом зазначено код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності - НОМЕР_2 . Відповідачем цю митну декларацію було оформлено і, відповідно, позивачем сплачено митні платежі у розмірі 63319,11 грн.

Після оформлення вказаної митної декларації відповідачем видано Посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , в якому зазначено тип автомобіля «легковий», код згідно з УКТЗЕД - НОМЕР_2 , та вказано на необхідність подання для реєстрації цього автомобіля визначених документів, в тому числі й митної декларації № UA805180/2018/018403 від 20.09.2018. У полі «Примітка» цього Посвідчення також вказано, що «видано МД № UA805180/2018/018403 від 20.09.2018. Відчуження обмежено протягом 365 днів з дня його реєстрації у відповідності до ЗУ № 1389 від 31.05.2016 року».

29.09.2018 після звернення із необхідним пакетом документів до територіального сервісного центру № 5946 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області (далі - ТСЦ), спеціалісти компетентного підрозділу цього органу усно повідомили позивачеві (як зазначає позивач), що подані документи свідчать про пред`явлення ним для реєстрації вантажного автомобіля (а не вантажно-пасажирського, як вказано в митній декларації), у зв`язку з чим, не мають змоги провести відповідні реєстраційні дії за вищевказаним Посвідченням та митною декларацією.

У зв`язку з викладеним, 13.11.2018 позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив дозволу на внесення змін до митної декларації № UA805180/2018/018403 від 20.09.2018 стосовно заміни відомостей щодо типу автомобіля (з «вантажно-пасажирський» на «вантажний»), а також надавав копії необхідних документів для підтвердження інформації про його характеристики. В свою чергу, у відповідь на вказане звернення, позивач отримав від відповідача лист від 29.11.2018 № 8823/Є/18-70-67, в якому надавалось «роз`яснення» щодо правил класифікації товарів та зазначалось, що на момент здійснення митного оформлення були подані документи, які підтверджували класифікацію товару згідно з УКТЗЕД і що графа 33 митної декларації заповнена вірно. Наприкінці цього листа зроблено висновок, що внесення змін до митної декларації № UA805180/2018/018403 від 20.09.2018 неможливе.

У зв`язку з цим, 18.12.2018 позивач звернувся до ТСЦ із проханням письмово повідомити про фактичні причини припинення розпочатої 29.09.2018 процедури реєстрації його транспортного засобу, а також про причини неможливості її проведення в подальшому.

У відповідь на своє звернення позивач отримав від ТСЦ лист від 19.12.2018 № 31/18/5946-Є-13зв., в якому повідомлялось, що з огляду на вимоги пункту 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, зареєструвати його автомобіль із наявними суперечливими відомостями щодо «типу АМТ» в наданих до ТСЦ документах немає можливості (в посвідченні митниці вказано тип - легковий, в той час як в сертифікаті заводу-виробника, свідоцтві про реєстрацію та сертифікаті відповідності - вантажний).

У подальшому, відповідно до ст. 269 Митного кодексу України, позивачем, 18.01.2019 за встановленою формою було направлено до митниці звернення щодо внесення змін до митної декларації № UA805180/2018/018403 від 20.09.2018 та необхідності оформлення компетентним підрозділом відповідача аркушу коригування до неї із вказаними декларантом відомостями. Вказане звернення направлялось до митниці 18.01.2019 (поштове направлення № 228), яке відповідачем отримано 21.01.2019. Однак, станом на день розгляду даної справи відповіді на вказане звернення відповідачем не надано.

Суд, частково задовольняючи позовні вимоги, свою позицію обґрунтовує наступним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 269 Митного кодексу України, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, користуючись своїм правом визначеним ч. 1 ст. 269 Митного кодексу України, 18.01.2019 надіслав на адресу відповідача вказану заяву із зазначенням, що вона подається саме в межах вказаної норми.

Отримання вказаної заяви не заперечував представник відповідача в судовому засіданні, як не заперечував і факту неприйняття жодного рішення за наслідками вказаного звернення.

Вказану бездіяльність відповідач обґрунтовує тим, що з вказаного питання позивачу вже була надана відповідь при поданні попередньої заяви, а тому заява від 18.01.2019 не підлягала розгляду.

Суд вважає вказану бездіяльність протиправною, у зв`язку з наступним.

Попередня заява позивача від 13.11.2018 була подана позивачем не у відповідності до ч. 1 ст. 269 Митного кодексу України та розглянута відповідачем саме як скарга, про що зазначено у відповідному листі від 29.11.2018 №8823/Є/18-70-67.

Суд зазначає, що подання позивачем заяви відповідно до ч.1 ст. 269 Митного кодексу України, зобов`язує відповідача до розгляду вказаної заяви та прийняття позитивного або негативного рішення щодо суті поставленого в заяві питання. Чинні норми Митного кодексу України не надають права відповідачу утриматись від розгляду вказаної заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог з метою захисту порушеного права позивача та зобов`язати Сумську митницю ДФС розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.03.2019 та прийняти рішення по даній заяві, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Згідно зі ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Представником позивача подана заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. (а.с. 72, 77). В якості підтвердження фактичного здійснення вказаних витрат, надані: квитанція про сплату коштів від 01.05.2019 на суму 6500,00 грн. (а.с. 76), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с. 74), акт наданих послуг (виконаних робіт) по договору про надання правової допомоги (а.с. 75) та квитанція про проведення експертного автотоварознавчого дослідження на суму 2260,80 грн. (а.с. 104).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134).

У даному випадку, суд погоджується, що витрати на професійну правничу допомогу в є документально підтвердженими, співмірними із складністю справи, виконаними роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

З матеріалів справи встановлено, що представником позивача було замовлено та оплачено проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки MITSUBISHI, модель L200, VIN: НОМЕР_1 , рік випуску - 2013, сірого кольору, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 864, від 14.05.2019 та квитанцією про оплату від 07.05.2019 № ПН101090 на суму 2260,80 грн. (а.с. 104).

Також за подання позовної заяви позивач, згідно з квитанцією від 19.03.2019 (а.с. 4), сплатив судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 768,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3250,00 грн., витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1130,40 грн.

Суд зазначає, що витрати позивача у сумі 500,00 грн., пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, а саме перекладом документів, не підлягають відшкодуванню, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС, третя особа - Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сумської митниці ДФС щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 19.03.2019 поданої відповідно до ст. 269 Митного кодексу України.

Зобов`язати Сумську митницю ДФС розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.03.2019 та прийняти рішення по даній заяві, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Сумської митниці ДФС (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, Сумська область, 40020, код 39420037) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 768,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3250,00 грн., витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1130,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 23 липня 2019 року.

Суддя С.М. Глазько