Справа № 161/6955/19
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6955/19
Провадження № 2-а/161/314/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Дороша Вадима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Дороша В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що 15.04.2019 відповідачем винесено постанову серії НК №320662, на підставі якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а саме: 15.04.2019 о 13 год. 42 хв. на а/д М19 (Доманово-Ковель- Чернівці-Тереблече) керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 108 CDI, н.з. НОМЕР_1 водій рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 24 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась за допомогою TruCam LTI 20/20 ТС 001006.

Дану постанову вважає неправомірною, оскільки рухаючись по автомобільній дорозі при в`їзді в населений пункт Голоби здійснив об`їзд трактора із завантаженими пречіпом. Об`їзд здійснив у свої смузі руху у попутному напрямку. Зазначає, що на час об`їзду швидкість дещо збільшив, однак в населеному пункті їхав зі швидкістю 50 км/год.

Поліцейський, який знаходився на протилежній частині дороги, перебігши її зупинив автомобіль позивача у зв`язку із перевищенням швидкості руху, при цьому використовував в ручному режимі прилад TruCam, що є недопустимим. Доказів, що визначена швидкість належить саме автомобілю, яким керував ОСОБА_1 не надано.

А тому, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №320662 від 15.04.2019.

Позивач в судовому засіданні 11.06.2019 вимоги позову підтримав в повному обсязі. Водночас стверджував, що швидкості руху в населеному пункті не перевищував.

01.07.2019 подав додаткові обґрунтування до позову.

08.07.2019 позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнавав, подав письмові докази правомірності дій поліцейського Дороша В.М. та допустимість використання технічного засобу TruCam. В задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 15.04.2019 відповідачем винесено постанову серії НК №320662, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 15.04.2019 о 13 год. 42 хв. на а/д М19 (Доманово-Ковель- Чернівці-Тереблече) керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 108 CDI, н.з. НОМЕР_1 водій рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 24 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась за допомогою TruCam LTI 20/20 ТС 001006.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 12.4 ПДР України визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Так, із наявних в матеріалах справи відеофіксації та фотознімків, зроблених за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001006), слідує, що транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 108 CDI, н.з. НОМЕР_1 , рухається зі швидкістю 74 км/год. (а.с. 25).

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 25.09.2018 № 22-01/11929.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12 (а.с. 20-22).

Тому, лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001006) є належним технічним засобом для встановлення швидкості руху транспортних засобів.

Крім того, із фотознімків, наявних в матеріалах справи встановлено, що місце відеофіксації перевищення позивачем дозволеної швидкості руху, відповідає місцю із встановленим обмеженням швидкості руху в населеному пункті, а саме: с. Голоби, що знаходиться на а/д М19 (Доманово-Ковель- Чернівці-Тереблече) (а.с. 24,25).

Факту керування даним транспортним засобом у зазначеному населеному пункті позивач ОСОБА_1 не заперечував.

Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 108 CDI, н.з. НОМЕР_1 , 15.04.2019 року о 13 год.42, на а/д М19 (Доманово-Ковель- Чернівці-Тереблече), перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив п. 12.5 ПДР України.

Позивач в порушення вимог ст. 77 КАС України не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи позивача про недоведеність тієї обставини, що він рухався з перевищенням швидкості в межах населеного пункту спростовуються наступним.

Як вбачається з географічних координат, зафіксованих за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001006), останні (координати) відповідають місцезнаходженню населеного пункту - с. Голоби Ковельського району Волинської області.

Таким чином, суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів іншого, позивачем ОСОБА_1 суду не надано.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області ДПП Дороша В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Дороша Вадима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.07.2019.

Суддя І.Б. Плахтій