Справа № 382/708/19
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/708/19
Провадження 2-а/382/21/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області Тарасенка А.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Встановив:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовом до поліцейського СРПП Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області Тарасенка А.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в котрому зазначено, що 4 квітня 2019 року близько 17 години поліцейським СРПП Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області Тарасенком А.В. складено постанову серії ДП018 № 384286 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, він, керуючи автомобілем ВАЗ 21063+3 (така марка, модель т.з. вказана в постанові), номерний знак НОМЕР_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , не мав при собі поліс обов`язкового страхування наземних т.з., чим порушив п.2.1г ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з таких підстав. 04 квітня 2019 року він рухався на автомобілі ВАЗ 2106313 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , проїжджаючи по вул. Каштанова алея та Правил дорожнього руху не порушував. Під час зупинки його автомобіля відповідач повідомив, що він порушив ПДР, а саме, керував автомобілем без ремня. Відповідач в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не проводив детального опису підстав зупинки. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно з п. 2.1 ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні документи (посвідчення). Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю. Згідно з п. 21.2 ст. 21 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється лише у випадках складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Таким чином, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає лише два випадки, коли працівник поліції має право перевірити страховий поліс: 1. складання протоколу, 2. оформлення матеріалів ДТП. За відсутністю зазначених випадків, відповідач не мав права вимагати надати для перевірки страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач запропонував йому сісти в службовий автомобіль, від чого він відмовився, а останній сів в автомобіль, де й заповнив бланк постанови. Після чого запропонував йому підписати постанову серії ДП018 №384286 про притягнення його до адміністративної відповідальності. Будь-якої підготовки до розгляду справи в порушення вимог ст. 278 КУпАП не було, відповідач не роз`яснював його права та обов`язки, не досліджував доказів. У постанові відсутні будь які додатки, в тому числі і обов`язкові зазначення технічного засобу, якими здійснено фото або відеозапис, будь-які докази в підтвердження правопорушення, не в повному обсязі вказані дані посадової особи, яка виносила постанову, а саме ім`я та по батькові, як того вимагає ст. 283 КУпАП. Крім цього, у постанові зазначено, що він порушив п.2.1 г ПДР України- водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, а не п. 2.1 ґ ПДР України- водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). А також відповідач в постанові не вірно вказав марку, модель транспортного засобу, зазначивши «ВАЗ 21063+3», що не відповідає дійсності, так як він рухався на автомобілі «Ваз 2106313». Просив визнати протиправною та скасувати постанову.

В судове засідання позивач не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно із ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В силу ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача...

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі...

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 268 КУпАП «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі…»

В силу ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідно додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 280 КпАП України орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 284 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є рішенням, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

В судовому засіданні установлено, що 4 квітня 2019 року відносно позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він керував автомобілем ВАЗ 2106313 номерний знак НОМЕР_1 з причепом номерний знак НОМЕР_2 , на який не мав при собі поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1г ПДР та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При винесенні постанови відносно позивача належним чином відповідно до ст. 280 КУпАП не перевірено всіх істотних обставин, що підлягають з"ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки викладені в ній дані не підтверджені жодним доказом (поясненнями осіб, свідків, фото і відеофіксації). Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП- відсутні. Викладені обставини виключають наявність події та складу адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові відносно позивача.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.ст. 7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, та матеріали про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містять жодного доказу в підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави вважати, що постанова серії ДПО 18 № 384286 від 4 квітня 2019 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена з порушеннями чинного законодавства України, є незаконною, а тому підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 33,245,251,252,268,278,280,284 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області Тарасенка А.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО 18 № 384286 від 4 квітня 2019 року, складену поліцейським СРПП Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області Тарасенком А.В. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Литвин Л.І.