Справа № 157/662/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7276/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 22 травня 2019 року (головуючий суддя Гамула Б.С., м. Камінь-Каширський) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича про скасування постанови про порушення митних правил №1079/20500/19 від 03.04.2019,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича в якому просила скасувати постанову про порушення митних правил №1079/20500/19 від 03.04.2019.

Рішенням Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 22 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку та просить скасувати його та постанову №1079/20500/19 від 03.04.2019.

В апеляційній скарзі зазначає, що як органами ДФС так і судом першої інстанції не враховано факту, що вона не мала об`єктивної змоги перевезти т.з. за межі території України в силу цілого ряду обставин, зокрема поломка двигуна т.з. і знаходження на ремонті у офіційному СТО.

У відповідності до чинних нормативних документів та енциклопедії Вікіпедія. аварія-це пошкодження, вихід із ладу, руйнування, що сталося з техногенних (конструктивних, виробничих, технологічних, експлуатаційних) або природних причин. Тобто, вихід із ладу агрегату, зокрема двигуна автомобіля, є нічим іншим, як аварією.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію У країни, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч. 2 ст. 95 МК України, до строків, зазначених у частині першій статті 95 МК України, не включається:

1) час тії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу:

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Апелянт зазначає, що вчасно не доставила вищевказаний транспортний засіб до митного органу призначення, перевищивши встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, терміном більше ніж на 10 діб у зв`язку із наявністю поважної причини. 21.10.2018, у відповідності до статті 192 Митного кодексу України на адресу Волинської митниці ДФС було надіслано повідомлення, що транспортний засіб Мазда 6, д.р.н. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , ввезений в режимі транзит 16 жовтня 2018 року, не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк, у зв`язку із поміщенням вказаного автомобіля на станцію технічного обслуговування задля проведення ремонтних робіт.

Апелянт вважає, що чітко зазначила в повідомленні про продовження строку транзиту, що вказаний автомобіль знаходиться за адресою: 23600. вул. Миколи Леонтовича, 67, м. Тульчин. Вінницька область, чого працівниками митниці на момент складання постанови не було з`ясовано.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 березня 2019 року державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС Матвіюк Світлана Іванівна склала протокол про порушення митних правил № 1079/20500/19, де зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог ст. 95 МК України, яка перевищила, встановлений цією нормою строк доставки автомобіля марки «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва), що ввезений позивачкою на митну територію України 16 жовтня 2018 року та перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на десять діб. Згідно постанови від 03 квітня 2019 року № 1079/20500/19 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що пунктом 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 2 цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів)

Частиною 3 ст. 470 МК України встановлена адміністративна відповідальність у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів до органу доходів і зборів більше ніж на 10 діб.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Також судом вірно враховано, що відповідно до п. 2 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (далі Порядок №657), факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно п. 5 розділу VIII Порядку №657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

За змістом ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачкою не доведено факту повідомлення найближчого органу доходів і зборів про обставини поломки автомобіля та його місцезнаходження, як це передбачено вимогам ст. 192 МК України. Наявність у матеріалах справи відповідних повідомлень, саме по собі, не свідчить про надіслання їх до компетентного органу та отримання їх відповідною посадовою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції вірно вважав, що відповідач довів правомірність свого рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, а тому підставно вважав, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 22 травня 2019 року по справі № 157/662/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
Н. М. Судова-Хомюк