Справа № 2540/2594/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2594/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Аліменка В.О., суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Черніігвській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити спосіб і порядок виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 2540/2594/18.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року заяву задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну та відмовити в задоволенні клопотання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що терміни "поновити" та "стягнути" не є співмірними та у випадку задоволення заяви відбудеться підміна резолютивної частини постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.03.2015 р.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.09.2018, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 позов ОСОБА_1 до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області задоволено та, зокрема, зобов`язано поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.05.2018.

З огляду на матеріали справи, позивач отримала пенсію за травень 2018 року, тобто в частині, що допущено судом до негайного виконання, а також за лютий, березень та квітень 2019 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 13.03.2019 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 21.01.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом № 2540/2594/18.

Виплата пенсії за період з червня 2018 року по січень 2019 року включно, Корюківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України не проведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, у відповідності з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Підставою для неможливості виконання судового рішення в частині виплати позивачу нарахованих сум відповідач зазначає відсутність бюджетних асигнувань та особливу процедуру відшкодування таких пенсій позивача.

Зазначене свідчить про можливість виконання судового рішення у випадку надання бюджетних асигнувань, що виключає позитивне вирішення питання на користь заявника.

З огляду на наведене, враховуючи специфіку спору, зважаючи на те, що відповідачем здійснено поновлення нарахування пенсії позивачу, які будуть виплачені після отримання фінансування, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заяви позивача про стягнення нарахованих.

При цьому, позиція судів, висловлена у даному спорі, не створює перешкод позивачу для ініціювання нового спору про стягнення з відповідача нарахованих сум із врахуванням положень Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про роз`яснення судового рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про заміну способу та порядку виконання рішення відмовити.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 254, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В, Безименна

А.Ю. Кучма