Справа № 200/4675/19-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 р. Справа№200/4675/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., за участю: секретаря судового засідання Шемет Я.О., представників позивача Куртенок С.В. , Півцаєвої В.О. , представника відповідача Виноградова В.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Слов`янськ адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року №, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі також - ГУ ДФС у Харківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.02.2019 року №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що актом перевірки №16657/20-40-12-07-19/00174846 від 15.11.2018 року відповідачем встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату, визначеного п.57.1 ст.57, п.257.4, 257.5 ст.257 Податкового кодексу України. Оскільки контролюючим органом станом на дату складання акту камеральної перевірки не визначались грошові зобов`язання ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька» з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, узгодженими грошовими зобов`язаннями є тільки ті, які самостійно обчислені ПАТ «Шахта ім. О.Ф.Засядька».

Зазначає, що жодні інші грошові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, у тому числі й з авансових внесків, не обчислювались та не відображались у податковому розрахунку за III квартал 2015 року, а отже не можуть вважатись узгодженими зобов`язаннями.

Вважає, що обставини, зазначені у акті камеральної перевірки не свідчать про наявність порушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ст.126 ПКУ. Крім того, розмір штрафу, зазначеного у податкових повідомленнях-рішеннях, може розраховуватись виключно у відсотках до погашеної суми податкового боргу (тобто узгодженого грошового зобов`язання), якими не можуть вважатись авансові внески з рентної плати.

Посилаючись на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19.03.2019 року №.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року відкрито провадження у даній справі із визначенням порядку розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. В ухвалі було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

24 травня 2019 року представником ГУ ДФС надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначає, що відповідно до інтегрованої картки платника ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» за 2015 рік з плати за користування надрами для видобування природного газу, 30.11.2015 року, внаслідок не сплати авансового внеску за листопад 2015 року у позивача виникла недоїмка. Як зазначає відповідач, сума у розмірі 90 000 грн., що була сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення № 2315 від 18.02.2016, направлена на погашення вищезазначеного боргу, відповідно до черговості його виникнення. Отже, оскільки граничним терміном сплати авансового внеску за листопад 2015 року є 30.11.2015, а фактична сплата відбулась 18.02.2016 року затримка складає 80 днів.

На думку представника відповідача, оскільки сума погашеного боргу складає 90 000 грн., а затримка сплати 80 днів, контролюючим органом було обґрунтовано застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату авансових внесків з плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 18 000 грн.

З урахуванням наведеного представник Головного управління ДФС у Харківській області вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 липня 2019 року.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та інших заявах по суті справи, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважав спірні податкові повідомлення-рішення законними та обґрунтованими. Більш детальні пояснення виклав у відзиві на позов та інших заявах по суті справи, мотивувальна частина яких, аналогічна тим обставинам, що викладені у акті перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» є юридичною особою, зареєстроване 14.05.1996 р., номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 1 039254, ідентифікаційний код 00174846, місцезнаходження: проїзд Індустріальний, будинок 1, м. Авдіївка, Донецька область, 86065.

15 листопада 2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області була проведена камеральна перевірка публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» з питання дотримання термінів сплати податкових зобов`язань по платі за користування надрами для видобування вуглеводневої сировини.

За результатами перевірки 15 листопада 2018 року був складений акт №16657/20-40-12-07-19/00174846, згідно якого фіскальний орган дійшов висновку, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату платником податків авансових внесків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року (природного газу та газового конденсата), чим порушено пункт 257.4 статті 257 розділу ІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року зі змінами та доповненнями та узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природного газу, газового конденсату) за IV квартал 2015 року, чим порушено п. 57.1 ст. 57, п. 257.5 ст. 257 розділу ІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року зі змінами та доповненнями.

23 листопада 2018 року позивачем надіслано заперечення до вказаного акту перевірки (а.с. 16).

Листом ГУ ДФС у Харківській області №50645/10/20-40-12-0724 від 04.12.2018 року заперечення ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» на акт перевірки залишено без задоволення.

06 грудня 2018 року ГУ ДФС у Харківській області на підставі акту перевірки від 15 листопада 2018 року №16657/20-40-12-07-19/00174846 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за затримку від 31 до 51 календарних днів сплати грошового зобов`язання на позивача накладено штраф у розмірі 20% на загальну суму 16972,31 грн. (а.с. 35).

06 грудня 2018 року ГУ ДФС у Харківській області на підставі акту перевірки від 15 листопада 2018 року №16657/20-40-12-07-19/00174846 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за затримку від 31 до 81 календарних днів сплати грошового зобов`язання на позивача накладено штраф у розмірі 20% на загальну суму 877606,70 грн. (а.с. 37).

20 грудня 2018 року позивачем оскаржено зазначені рішення до Державної фіскальної служби України. Рішенням Державної фіскальної служби України від 25.02.2019 року вищевказані податкові повідомлення-рішення скасовані в частині подання уточнюючих розрахунків на зменшення податкових зобов`язань, в іншій частині рішення залишені без змін (а.с. 46-50).

19.03.2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області, на виконання вказаного рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги, винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 18 000,00 грн. (а.с. 142).

Позивач оскаржує вищевказане рішення, як таке, що прийнято не обґрунтовано, тобто, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення із порушенням норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення. У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно п.п.252.1.1.п.252.1 ст.252 Податкового кодексу України платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Відповідно до п.252.3 ст.252 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать: 252.3.1. обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною; 252.3.2. обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл.

Згідно приписів п.252.6 ст.252 Податкового кодексу України базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки (п.257.2, п.257.3 ст.257 Кодексу).

На час виконання позивачем податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин: природного газу та газового конденсату за третій квартал 2015 року п. 257.4 ст.257 ПК України було встановлено, що у податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та платники рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

Але при цьому, додаток 2 до Розрахунку податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин передбачав тільки суму щоквартального зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що узгоджувалося з нормами п.257.1 ст.257 ПК України, які діяли на час виконання позивачем податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року, і якими було встановлено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Згідно з п.54.3. ПК України (чинній на дату прийняття спірного рішення) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; 54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; 54.5. Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що п. 71 Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VІІІ у ст. 257 Податкового Кодексу України виключено п. 257.4, зазначені зміни набрали чинності 01 січня 2016 року.

Отже, на дату складання податковим органом акту перевірки та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень норма п. 257.4 ст. 257 ПКУ, яка передбачала сплату авансових внесків з рентної плати у податковому (звітному) періоді, втратила чинність.

Відповідно до п. 11 Підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм п. 7 цього підрозділу).

Відтак, станом на 19 березня 2019 року (день прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків передбачалась лише за не сплату узгодженої суми грошового зобов`язання.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2019 року є протиправними та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року №, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року № - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19 березня 2019 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) на користь публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» (місцезнаходження: вул. Транспортна, буд. 2, м. Авдіївка, Донецька область, 86065, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини 15 липня 2019 року.

Повне судове рішення складено 25 липня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв