Справа № 500/1752/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/1752/19

26 липня 2019 рокум.Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та припису суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та припису суб`єкта владних повноважень, а саме: 1. Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № АА-10.07/4 від 10 липня 2019 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Гудь Володимиром Івановичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. 00 коп.; 2. Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04 липня 2019 року №С-04.07/1, винесений головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Гудь Володимиром Івановичем щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини першої статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

Відповідно до пункту першого частини першої ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом третім частини другої ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 27 КАС України регламентується виключна підсудність адміністративних спорів, а саме, частина третя даної статті визначає, що підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ визначається параграфом 2 глави 11 КАС України "Особливості позовного провадження окремих категорій адміністративних справ", в тому числі і справ, визначених ст. 286 КАС України " Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності".

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, у відповідності до частини першої статті 286 КАС України, вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до частини п`ятої статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати судам різної юрисдикції.

Аналогічний за змістом висновок викладений в ухвалі судді Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2019 року у справі № 9901/189/19.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві позовні вимоги, одна з яких є виключною підсудністю місцевого загального суду як адміністративного суду (Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № АА-10.07/4 від 10 липня 2019 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Гудь Володимиром Івановичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. 00 коп.), а інша - окружного адміністративного суду (Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04 липня 2019 року №С-04.07/1, винесений головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Гудь Володимиром Івановичем щодо ОСОБА_1 ), тобто позивачем заявлено позовні вимоги щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Оскільки не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам, суд вважає, що у даному випадку порушено правила об`єднання позовних вимог, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу у відповідності до вимог пункту шостого частини четвертої ст. 169 КАС України.

Отже, позовна заява підлягає поверненню позивачу, оскільки ОСОБА_1 при зверненні до суду порушено правила об`єднання позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.2, 19, 169, 172, 243, 248, 256, 286, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та припису суб`єкта владних повноважень повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Дерех Н.В.

Копія вірна

Суддя Дерех Н.В.