Справа № 1340/5736/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6014/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Патлачук Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центр енергетичних інновацій» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019р. в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Центр енергетичних інновацій» до Головного управління Держпраці у Львівській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (суддя суду І інстанції: Карп`як О.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 13 год. 53 хв. 15.04.2019р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 22.04.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

28.11.2018р. позивач Приватне акціонерне товариство /ПрАТ/ «Центр енергетичних інновацій» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача Головного управління /ГУ/ Держпраці у Львівській обл. № ЛВ2337/457/АВ/ФС від 08.11.2018р. про накладення штрафу в розмірі 297840 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи (а.с.4-9).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.113-122).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ПрАТ «Центр енергетичних інновацій», який у поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у цілому призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.125-129).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на розглядувані правовідносини поширюються приписи Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перевірка позивача є незаконною, оскільки така проведена без наявності визначених цим Законом підстав (у направленні на проведення перевірки не зазначеної жодної підстави для проведення позапланового заходу; предмет перевірки носив загальний та всеохоплюючий характер; перед початком перевірки не були представлені документи щодо підставності призначення перевірки).

Таким чином, відповідачем не дотримано встановленого законом порядку призначення та проведення інспекційного відвідування ПрАТ «Центр енергетичних інновацій»

Також позивач повідомив відповідача про усунення виявлених порушень, однак не зважаючи на вказані обставини та всупереч п.11 ст.7 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», останній виніс постанову про накладення штрафу.

Відповідачем ГУ Держпраці у Львівській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення, яке також відповідає усталеній практиці суду касаційної інстанції по наведеній категорії справ (а.с.141-147).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, начальником ГУ Держпраці у Львівській обл. видано наказ № 2436-П від 17.10.2018р. «Про проведення інспекційного відвідування», яким призначено проведення інспекційного відвідування ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» (м.Львів, вул.Шота Руставелі, 7) на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків тривалістю з 18.10.2018р. по 19.10.2018р. (а.с.59).

Причиною призначення такого заходу слугувала наявність інформації, передбаченої пп.6 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 295 від 26.04.2017р., яка викладена в листі ГУ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. № 3536/06-24 від 30.03.2017р. (а.с.63-65).

На підставі цього наказу головним державним інспекторам Климчук Н.А. та Дзюбану Р.М. видано направлення № 2241 від 17.10.2018р., яким доручено проведення інспекційного відвідування ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» з питання дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків на період з 18.10.2018р. по 19.10.2018р. (а.с.10).

Упродовж 18.10.2018р.-19.10.2018р. інспекторами ГУ Держпраці у Львівській обл. проведено інспекційне відвідування позивача, за наслідками якого складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ2337/457/АВ від 19.10.2018р., яким зафіксовано порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а саме: вимог ч.2 ст.65 та ч.1 ст.106 КЗпП України.

Так, вивченням табелів обліку робочого часу працівників за період 2017-2018 pоків встановлено, що вісім працівників служби охорони ПрАТ «Центр енергетичних інновацій», а саме: начальник охорони ОСОБА_1 , охоронці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (до серпня 2017р., звільнений 16.08.2017р.) залучалися до роботи понад встановлену норму робочого часу, яка відповідно до вимог ч.1 ст.106 КЗпП України мала бути оплачена в подвійному розмірі годинної ставки. Разом з тим, підприємством проведено оплату в одинарному розмірі, що підтверджується розрахунковими відомостями і розрахунковими листками за 2017-2018 роки (а.с.66-88).

Зокрема, у січні 2017 року (при нормі робочого часу 159 годин) ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 відпрацювали по 216 годин; у березні 2017 року (при нормі робочого часу 175 годин) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відпрацювали по 192 години; у квітні 2017 року (при нормі робочого часу 152 годин) ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відпрацювали по 240 годин; у липні 2017 року (при нормі робочого часу 168 годин) ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , відпрацювали по 192 години, ОСОБА_2 - 256 годин, ОСОБА_5 - 248 годин; у травні 2018 року (при нормі робочого часу 159 годин) ОСОБА_1 та ОСОБА_7 відпрацювали по 192 години, ОСОБА_3 - 184 години, ОСОБА_4 - 176 годин, ОСОБА_2 - 248 годин, ОСОБА_5 - 240 годин, ОСОБА_6 - 256 годин.

Наведений Акт підписаний директором ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» ОСОБА_10 ; один примірник акту 19.10.2018р. отримала уповноважена особа позивача (а.с.11-36).

19.10.2018р. уповноваженими особами відповідача винесено припис про усунення виявлених порушень № ЛВ2337/457/АВ/П, в якому встановлено строк для усунення виявлених порушень законодавства до 05.11.2018р. (а.с.37-39).

Згідно рішення відповідача № ЛВ2337/457/АВ/УП/ТД від 29.10.2018р. розгляд справи про накладення штрафу на ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» призначений на 08.11.2018р. (а.с.62).

Про вказаний розгляд справи позивача проінформовано рекомендованим листом № 581/2/11-39 від 30.10.2018р., який 31.10.2018р. був відправлений на адресу позивача (а.с.60-61).

Представник позивача приймав участь в розгляді справи та надав відповідачу листа № 01-16/11 від 05.11.2018р., яким повідомив про виконання припису № ЛВ2337/457/АВ/П від 19.10.2018р. та представив з документи (а.с.40-45).

За результатами розгляду справи першим заступником начальника ГУ Держпраці у Львівській обл. Грицак О.О. винесено постанову № ЛB2337/457/АВ/ФС від 08.11.2018р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 297840 грн. за порушення вимог ч.2 ст.65 та ч.1 ст.106 КЗпП України на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України (а.с.46).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що інспекційне відвідування позивача проведено із дотриманням вимог чинного законодавства.

Під час проведення перевірки встановлений факт залучення працівників до роботи понад встановлену норму робочого часу без оплати всупереч вимог ч.1 ст.106 КЗпП України такої в подвійному розмірі годинної ставки.

Також відповідачем був дотриманий строк повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи, передбачений п.6 Порядку про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затв. постановою КМ України № 509 від 17.07.2013р., а добровільне усунення виявлених порушень законодавства про працю не звільняє від обов`язку сплати штрафу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Визначальною обставиною при розгляді цієї справи колегія суддів вважає те, що позивачем не заперечуються виявлені порушення вимог законодавства про працю (ч.2 ст.65, ч.1 ст.106 КЗпП України), а саме залучення вісім працівників служби охорони ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» до роботи понад встановлену норму робочого часу. При цьому, підприємством не здійснювався облік надурочних годин кожного працівника та не проводилася оплата праці за роботу в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки (натомість, здійснювалася оплата в одинарному розмірі за всі відпрацьовані години).

Також останнім на підставі припису відповідача усунуті вказані порушення у визначені строки.

Під час судового розгляду справи позивачем не надано, а судом не здобуто достовірних доказів на спростування виявлених на підприємстві порушень законодавства про працю.

В частині правомірності проведеного відповідачем позапланового заходу державного контролю (інспекційне відвідування) стану дотримання вимог законодавства про працю у ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» колегія суддів виходить з наступного.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені КЗпП України та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затв. постановою КМ України № 96 від 11.02.2015р., Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п.4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затв. наказом Міністерства соціальної політики України № 340 від 27.03.2015р., Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.5); накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці (п.49).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 295 від 26.04.2017р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з п.5 цього Порядку інспекційні відвідування проводяться, зокрема, 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; ін.

Відповідно до п.11 вказаного Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (п.п.19 і 20 зазначеного Порядку).

Окрім цього, проведення відповідачем перевірок дотримання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування спрямоване на виконання міжнародно-правових зобов`язань України в частині забезпечення системи інспекції праці. Так, Законом України № 1985-VІ від 08.09.2004р. ратифіковано Конвенцію міжнародної організації праці № 81 (1947 року) про інспекцію праці у промисловості й торгівлі. Конвенція є основоположним документом, що визначає загальні засади та основні завдання проведення перевірок дотримання законодавства про працю. Положення Конвенції підлягають застосуванню у порядку передбаченому ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», відповідно до якої чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Нормами ст.12 Конвенції передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину до проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;

b) проходити у денний час до будь- яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції;

c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються і зокрема:

i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;

ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги;

iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами;

iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Пункт с) ч.1 ст.15 Конвенції передбачає, що слід вважати абсолютно конфіденційним джерело будь-якої скарги, доведеної до їхнього відома, на недоліки або порушення правових норм і утримуватися від повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що інспекційне відвідування було проведене у зв`язку з отриманням такої скарги.

Згідно ст.16 наведеної Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

В частині доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на яку покликається апелянт, підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Разом з тим, наведена норма не поширює свою дію на перевірки щодо дотримання вимог законодавства про працю та зайнятість населення.

Зокрема, згідно із ч.ч.4, 5 ст.2 цього Закону заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм, колегія суддів приходить до висновку про те, що всі інші норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Водночас, підставою для проведення інспекційного відвідування у ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» слугував лист ГУ ПФ України у Львівській обл. № 3536/06-24 від 30.03.2017р., наказ ГУ Держпраці у Львівській обл. № 2436-П від 17.10.2018р., при цьому відповідач керувався приписами пп.6 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 295 від 26.04.2017р.

Наведеним листом ГУ ПФ України у Львівській обл., що став підставою проведення інспекційного відвідування, було надано інформацію щодо страхувальників, у яких протягом місяця відбулося скорочення застрахованих осіб на 10 і більше відсотків. Така інформація стала предметом контрольного заходу, при цьому інспекційне відвідування проводилося на предмет дотримання законодавства про працю і перевірка вказаних у направленні питань була об`єктивно необхідною для з`ясування цього питання.

За таких умов отримання відповідачем листа ГУ ПФ України у Львівській обл. № 3536/06-24 від 30.03.2017р. слід вважати достатньою підставою в розумінні пп.6 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. постановою КМ України № 295 від 26.04.2017р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», для призначення останнім інспекційного відвідування позивача з питань додержання законодавства про працю.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;

посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом;

посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання);

тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону;

орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю);

органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику;

у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Вирішуючи наведений спір колегія суддів виходить з того, що допущені недоліки під час призначення та проведення інспекційного відвідування, які на думку позивача мали місце, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб відповідача до проведення такого заходу.

Таким чином, позивач, який вважає порушеним порядок та підстави призначення інспекційного відвідування, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такого заходу. Допуск до інспекційного відвідування нівелює правові наслідки правових порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні такого заходу.

В даному випадку відповідачем фактично реалізована його компетенція на проведення позапланового заходу, а тому дії контролюючого органу з проведення інспекційного відвідування вичерпали свою правову дію і не є такими, що порушують права позивача.

В частині дотримання відповідачем процедурних норм під час проведення інспекційного відвідування та розгляду справи колегія суддів виходить з наступного.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою КМ України № 509 від 17.07.2013р. (із змінами, внесеними згідно з постановою КМ України № 55 від 03.02.2016р.).

Відповідно до абз.2 п.2 цього Порядку штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Штрафи мають право накладати начальники територіальних органів Держпраці та їх заступники.

Відповідно до п.п.6, 7 згаданого Порядку про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено.

Разом з тим, пункт 6 вказаного Порядку передбачає альтернативні варіанти повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а саме: не пізніше, ніж за 5 днів до розгляду справи рекомендованим листом; телеграмою; телефаксом; телефонограмою; шляхом особистого вручення.

При цьому, право вибору конкретного способу повідомлення залишається за уповноваженими посадовими особами.

Із буквального тлумачення вказаної норми слідує, що нею встановлено обов`язок суб`єкта владних повноважень вжити відповідну дію (надіслати рекомендований лист) до спливу певного строку (не пізніше ніж за п`ять днів).

Відтак, п.6 наведеного Порядку встановлює вимоги до способів та строків вжиття відповідних заходів, спрямованих на інформування суб`єктів господарювання про розгляд справи, а не визначає за скільки конкретно днів до дати розгляду суб`єкт господарювання повинен знати про нього.

Таким чином, обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надісланням виклику на розгляд справи.

Фактичні обставини одержання надісланого виклику знаходяться за межами компетенції відповідача та не можуть впливати на розгляд справи про накладення штрафу, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежать від нього.

Згідно рішення відповідача № ЛВ2337/457/АВ/УП/ТД від 29.10.2018р. розгляд справи про накладення штрафу на ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» призначений на 08.11.2018р. (а.с.62).

Про вказаний розгляд справи позивача проінформовано рекомендованим листом № 581/2/11-39 від 30.10.2018р., який 31.10.2018р. був відправлений на адресу позивача (а.с.60-61).

Представник позивача приймав участь в розгляді справи та надав відповідачу листа № 01-16/11 від 05.11.2018р., яким повідомив про виконання припису № ЛВ2337/457/АВ/П від 19.10.2018р. та представив підтверджуючі документи (а.с.40-45).

Враховуючи наведене, відповідач вжив усіх заходів, спрямованих на забезпечення участі представника ПрАТ «Центр енергетичних інновацій» в розгляді справи про накладення штрафу.

Повідомлення про розгляд справи надіслано більш ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу, при цьому представник позивача приймав участь в розгляді справи, через що вказана обставина не має принципового значення для вирішення розглядуваного спору.

В частині застосування до розглядуваних правовідносин ч.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та відсутності підстав для накладення на позивача штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.2 цього Закону заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм, колегія суддів приходить до висновку про те, що положення п.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Звідси, висновки суду про те, що виконання позивачем вимог припису у встановлений законодавством строк та усунення виявлених порушень не може бути підставою для звільнення позивача від сплати штрафних санкцій (ненакладення штрафу за порушення законодавства про працю), ґрунтуються на вимогах закону.

Отже, підставою для накладення штрафу відповідно до абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України є виявлені факти порушення вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, незалежно від їх подальшого усунення.

Таким чином, відповідачем правомірно на підставі вимог абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України притягнуто позивача до відповідальності за допущені порушення норм законодавства про працю.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, згідно яких доводи позивача відхилені.

Таким чином, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими відповідач обґрунтував наявність порушень позивачем законодавства про працю, а відтак покладених в основу оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ПрАТ «Центр енергетичних інновацій».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центр енергетичних інновацій» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019р. в адміністративній справі № 1340/5736/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство «Центр енергетичних інновацій».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 24.07.2019р.