Справа № 200/5902/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року справа № 200/5902/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року (повний текст складено 29 травня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/5902/19-а (суддя в 1 інстанції - Хохленков О.В.) за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 звітному році у розмірі 123142,86 грн. та пені у розмірі 738,90 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» (далі - відповідач) про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 звітному році у розмірі 123142,86 грн. та пені у розмірі 738,90 грн. (арк.справи 4-6).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначав, що в порушення статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідач у 2018 звітному році не забезпечив виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, в кількості однієї особи, у зв`язку з чим зобов`язаний сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі, встановленому чинним законодавством, а саме адміністративно-господарські санкції в розмірі 123142,86 грн. та пеню в розмірі 738,90 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/5902/19-а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено (арк.справи 80-82).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (арк.справи 90-92).

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

04.02.2019 року Житлово-комунальне підприємство Маріупольської міської ради «Житло «Центр» подало до Фонду звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік, згідно з яким середньооблікова кількість штатних працівників становить 140 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 4 особи. Крім того, кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», також самостійно розрахована відповідачем і становить 6 осіб (арк.справи 7).

У даному звіті Житлово-комунальне підприємство Маріупольської міської ради «Житло «Центр» самостійно визначило суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в сумі 123142,86 грн.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не забезпечив встановленого нормативу одного робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та не сплатив адміністративно-господарські санкції у розмірі 123142,86 грн. та пеню в розмірі 738,90 грн., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Водночас статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення», роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Причому, згідно пункту 5 Порядку надання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 (далі - Наказ № 316), інформація за даною формою подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, згідно діючих положень Наказу № 316 звітність за формою № 3-ПН роботодавці подають до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), тобто лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. Періодичності подачі такої звітності не встановлено, оскільки вона подається не пізніше трьох робочих днів з дати відкриття вакансії.

При цьому у пункті 4 розділу І вказаного Порядку закріплено, що актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку.

З наведених вище норм також слідує, що підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у разі вчинення передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на їх працевлаштування, а саме - розроблення необхідних заходів по створенню робочих місць для осіб з інвалідністю, інформування відповідні установи про вакантні посади для осіб з інвалідністю, проте їх не працевлаштування з незалежних від підприємства причин (у зв`язку з відсутністю таких осіб, відмовою особи з інвалідністю від працевлаштування на підприємстві та бездіяльністю державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

В даному випадку, колегією суддів встановлено, що Житлово-комунальне підприємство Маріупольської міської ради «Житло «Центр» перебуває на обліку у Фонді як підприємство, яке у своїй діяльності використовує найману працю (арк.справи 42).

При цьому у відповідача в 2018 році середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила 140 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 4 особи. При цьому, кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 6 осіб (арк.справи 7).

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2018 року Житлово-комунальне підприємство Маріупольської міської ради «Житло «Центр» щомісячно подавало звіти за формою № 3-ПН щодо «Інформації про попит на робочу силу (вакансії) для працевлаштування осіб з інвалідністю», щодо інформації про вакансії за професією прибиральник службових приміщень, фахівець з публічних закупівель, монтажник сантехнічного обладнання, двірник, тесля (арк.справи 61-78).

Також, колегією суддів досліджені:

- особові картки працівників: ОСОБА_1 . інв. 3групи, працевлаштована 12.12.2017 року; ОСОБА_2 , інв. 3 групи, працевлаштована 14.02.2018 року; ОСОБА_3 , інв. 3 групи, працевлаштована 12.11.2018 року; ОСОБА_4 , інв. 2 групи, працевлаштований 03.04.2018 року (арк.справи 43-54).;

- направлення на працевлаштування з Маріупольського центру зайнятості за 2018 рік до Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» на громадські та інші роботи тимчасового характеру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та трудові Договори з цими особами (арк.справи 55-60).

Як вбачається з листа Маріупольського міського центру зайнятості від 16.05.2019 року № 07/2280/06-16/19, до служби зайнятості протягом 2018 року Житлово-комунальним підприємством Маріупольської міської ради «Житло «Центр» надавалася інформація щодо вільних робочих місць для інвалідів (арк.справи 79): 11.01.2018 року - 1 вакансія (прибиральник службових приміщень); 07.02.2018 року - 1 вакансія (фахівець з публічних закупівель); 21.03.2018 року - 1 вакансія (монтажник сантехнічного обладнання); 24.05.2018 року - 2 вакансії (двірник - 1, прибиральник службових приміщень - 1); 26.06.2018 року - 2 вакансії (двірник - 1, прибиральник службових приміщень - 1); 16.07.2018 року - 2 вакансії (прибиральник службових приміщень); 08.08.2018 року - 2 вакансії (прибиральник службових приміщень); 22.08.2018 року - 1 вакансія (монтажник сантехнічного обладнання); 12.09.2018 року - 1 вакансія (двірник); 18.10.2018 року - 1 вакансія (прибиральник службових приміщень); 19.11.2018 року - 1 вакансія (двірник); 13.12.2018 року - 1 вакансія (тесля); 19.12.2018 року - 1 вакансія (двірник).

Також, 28.11.2018 року представник Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» прийняв участь у Дні відкритих дверей для осіб з інвалідністю, який проходив у Маріупольському міському центрі зайнятості.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що вакансії, створені відповідачем для працевлаштування інвалідів та про наявність яких повідомлено державну службу зайнятості, заміщені не були з незалежних від відповідача обставин.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення, при цьому, за порушення правил здійснення господарської діяльності учасник господарських відносин відповідає, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Тобто, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

У зв`язку з тим, що відповідач вжив усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів, про які повідомлено державну службу зайнятості, він не може бути притягнений до адміністративно-господарської відповідальності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів не підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/5902/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/5902/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 24 липня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць