Справа № 200/6499/19-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р. Справа№200/6499/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаш Г.П.,

при секретарі - Оголь В.К.

за участю

представника позивача - Мороз Я.С. (за довіреністю від 07.06.2019 року)

представника відповідача - Чугріної Л.В. (за довіреністю від 15.04.2019 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунальної лікувально-профілактичної установи «Східно-український спеціалізований центр медичної генетики та пренатальної діагностики» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення № 18 від 26.02.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальна лікувально-профілактична установа «Східно-український спеціалізований центр медичної генетики та пренатальної діагностики» звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення № 18 від 26.02.2019 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Маріупольським міським відділенням відповідача була проведена позапланова перевірка дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням, направлених на виплату допомоги та надання соціальних послуг застрахованим особам в період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року та дотримання порядку використання коштів Фонду соціального страхування України, виділених у період з 01.01.2015 року по 08.02.2019 року.

Під час перевірки встановлено, що відсутні первинні облікові бухгалтерські документи, облікові регістри та звітна документація закладу з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року. Тому суми матеріального забезпечення, профінансовані Фондом страхувальнику за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року в сумі 89196, 49 грн. та вартість використаних путівок в сумі 30639,00 грн. не підтверджуються первинними документами.

Позивач зазначає, що оригінали бухгалтерських документів до 04.12.2014 року зберігались за місцезнаходженням позивача у м. Донецьку. У зв`язку з настанням обставин непереборної сили - проведенням на території м. Донецька антитерористичної операції, відновлення документів є неможливим. Отримати дублікати документів неможливо оскільки медичні установи, якими видані листки непрацездатності, також знаходяться в м. Донецьку.

Позивач наполягає, що кошти використані за цільовим призначенням, тому відсутні підстави для їх повернення та застосування фінансових санкцій.

Ухвалою суду від 24.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 18.06.2019 року.

18.06.2019 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 10.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2019 року.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, оскільки на час проведення перевірки позивачем не вжито заходів щодо поновлення втрачених документів або щодо підтвердження поважної причини відсутності первинних документів.

Представник позивача, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Комунальна лікувально-профілактична установа «Східно-український спеціалізований центр медичної генетики та пренатальної діагностики» зареєстрована 25.04.2007 року з місцезнаходженням у м. Донецьку. 23.12.2014 року здійснено реєстрацію зміни місцезнаходження на м. Маріуполь, що підтверджується Випискою та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Маріупольським міським відділенням Управління виконавчої дирекції ФСС в Донецькій області проведено перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.04.2012 року по 08.02.2019 року.

Виявлені за наслідками перевірки порушення відображені в акті № 9 від 08.02.2019 року:

-ч. 1 ст. 31 Закону України № 1105-ХІУ - призначено та сплачено допомогу з тимчасової непрацездатності по листку АГТ № 608061 (дублікат). Видача дубліката не підтверджена підписом і печаткою голови лікарсько-консультативної комісії, не здійснено запис «доліковування в санаторно-курортному закладі», не вказано дату початку путівки. Сума коштів Фонду використана с порушенням порядку - 775,55 грн.

-ч. 1 ст. 51 Закону України № 2240-ІІІ - відсутність оригіналів листків непрацездатності за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року, які є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах. Сума коштів Фонду використана с порушенням порядку - 89196,49 грн.

-ч. 1 ст. 47 Закону України № 2240-ІІІ, постанови ФСС з ТВП № 12 - відсутність журналу обліку путівок до санаторно-курортних закладів за формою Ф 13-ФСС з ТВП, рішень комісії із соціального страхування про виділення путівок, особистих заяв, довідок для одержання путівок, документів, що підтверджують місце роботи застрахованої особи, документів, що підтверджують перебування у відпустці, копій квитанцій щодо часткової оплати вартості путівок, зворотних талонів або довідок про факт перебування в санаторно-курортному закладі. Сума коштів Фонду використана с порушенням порядку - 30639,00 грн.

26.02.2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області прийнято рішення № 18 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема за період з 01.01.2015 року неправомірно витрачена сума коштів фонду 775,55 грн. та штрафні санкції 387,78 грн.; за період до 31.12.2014 року неправомірно витрачена сума коштів фонду 119835,49 грн. та штрафні санкції 59917,75 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття відповідачем наведеного рішення № 18.

Стосовно встановлення відповідачем порушення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105 від 23.09.1999 року суд зазначає наступне.

Зазначена норма визначає, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Жодних доводів щодо неправомірності рішення відповідача в цій частині позивачем не наведено.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що не заперечує цього порушення, що рішення № 18 в частині повернення коштів фонду в сумі 775,55 грн. та сплати штрафної санкції 387,78 грн. позивачем виконано, просив вирішити позов в цій частині на розсуд суду.

З огляду на викладене, суд розглядає позовну заяву у межах заявлених підстав та враховуючи відсутність доводів в цій частині вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв`язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей у період до 01.01.2015 (тобто у період, який включає проміжок часу з 01.04.2012 по 31.12.2014 за який позивачем не надані для перевірки первинні документи) визначалось Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» № 2240 від 18.01.2001 року.

Частиною 1 ст. 4 Закону №2240 передбачалось, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За приписами статті 2 Закону №2240 застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2240 загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають:

- особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах;

- члени колективних підприємств, сільськогосподарських та інших виробничих кооперативів.

Як визначалось у ч.1 ст.51 Закону №2240-ІІІ, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Допомога по тимчасовій непрацездатності в вищезазначених випадках призначена та виплачена у зв`язку з наявністю листків непрацездатності, які видані на підставі довідок закладів охорони здоров`я.

Згідно частини 1 статті 47 для забезпечення відновлення здоров`я застрахована особа та члени її сім`ї (а також особа, яка навчається у вищому навчальному закладі) мають право на отримання санаторно-курортного лікування, оздоровлення в спеціалізованих оздоровчих закладах (у тому числі дитячих) у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду.

На виконання даної норми Правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнята постанова 25.02.2009 року № 12 Про затвердження Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (Постанова втратила чинність на підставі Постанови ФСС № 39 від 13.07.2017).

Відповідачем за результатами перевірки визначено порушення позивачем наступних пунктів даного Порядку:

3.3. Путівки, отримані страхувальниками, лікувально-профілактичними закладами, обліковуються ними на позабалансовому рахунку з обов`язковим веденням журналу обліку путівок до санаторно-курортних закладів за формою Ф 13-ФСС з ТВП згідно з додатком 3 до цього Порядку. Журнал повинен бути пронумерований, прошнурований, підписаний відповідальною особою за видачу путівок та скріплений печаткою підприємства.

3.4. Накладні по путівках, рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування, копії квитанцій щодо часткової оплати вартості путівок, сплачених через установи банків, журнал обліку путівок до санаторно-курортних закладів, а також зворотні талони або довідки про факт перебування в санаторно-курортному закладі зберігаються в фінансовому підрозділі страхувальника.

4.1. Рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, установи, організації із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування), на підставі особистої заяви та довідки для одержання путівки.

Рішення про виділення путівки добровільно застрахованій особі приймає директор районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду з урахуванням вимог цього розділу.

4.2. Відповідно до рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємство, установа, організація, а також фізична особа, у якої працює за трудовим договором (контрактом) найманий працівник (далі - підприємство), за основним місцем роботи застрахованої особи видає путівку до санаторію в період відпустки, а до санаторію-профілакторію - в період відпустки або без відриву від виробництва за умови часткового фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду, окрім осіб, що постраждали.

4.7. Комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про виділення путівки одному із застрахованих батьків (матері або батькові) або застрахованій особі - законному представнику для лікування дитини та дорослого за наявності медичних показань на санаторно-курортне лікування з частковою оплатою в розмірі 10 відсотків її вартості, а для лікування двох дітей та дорослого - безкоштовно на підставі заяви застрахованої особи та медичних довідок для дорослого та дитини.

4.14. За відсутності квитанції до прибуткового касового ордера або квитанції про часткову оплату вартості путівки застрахованій особі путівка не видається.

Таким чином встановленим перевіркою порушенням наведених приписів відповідач вважає відсутність зазначеної первинної документації, факт її відсутності позивачем не заперечується.

Відповідно до ч.6 ст.15 Закону №1105 у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Статтею 36 Закону №2240 визначались підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме: у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби; за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням; за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Зазначений перелік підстав для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності є вичерпним.

Пунктом 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року № 168/704) первинні документи бухгалтерського обліку підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерських облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідальність господарської операції діючому законодавству.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам (п. 2.16. Положення № 88).

При цьому відповідачем не доведено наявність хоча б однієї з підстав для відмови у наданні допомоги на час прийняття рішення про її надання або порушення в первинних документах, які були надані працівниками позивача.

При цьому відповідач вважає, що установою не дотримано п.6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995року за №88, яким визначено, що у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів і розслідування причин їх утрати чи знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акту надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

КЛПУ «Східно-український спеціалізований центр медичної генетики та пренатальної діагностики» звернулось до Приморського ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області з заявами від 06.02.2019 року та 11.02.2019 року з заявами щодо захоплення будівлі, майна та первинної документації установи. Тобто таке звернення відбулось вже під час та після проведення перевірки відповідачем.

11.02.2019 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з цим, з пояснень представника позивача та матеріалів справи судом встановлено, що до грудня 2014 року КЛПУ «Східно-український спеціалізований центр медичної генетики та пренатальної діагностики» була зареєстрована за адресою м. Донецьк, вул. Артема, 57 . Оригінали бухгалтерських документів підприємства зберігались за зазначеною адресою.

15.12.2014 року позивач звернувся з доповідною запискою до Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, в якій повідомив, що будівля та обладнання установи «націоналізовані» Донецькою народною республікою, а установа вживає заходів для організації діяльності в м. Маріуполі.

23.12.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості щодо реєстрації зміни місцезнаходження установи на м. Маріуполь.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до вказаного переліку входить м. Донецьк, де і був зареєстрований позивач до грудня 2014 року.

Для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення було прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669.

Статтею 1 даного Закону визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

09.04.2019 року Донецькою торгово-промисловою палатою позивачу виданий сертифікат № 1400-19-0159 про форм-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким визначено неможливість виконання ним обов`язку надання Маріупольському міському відділенню Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області первинних документів за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року.

Згідно п.6.2 розділу 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача в частині застосування санкцій за порушення ч. 1 ст. 51, ч. 1 ст. 47 Закону України № 2240-ІІІ, постанови ФСС з ТВП № 12. Враховуючи, що на час прийняття оскаржуваного рішення позивач не надав сертифікат торгово-промислової палати, у відповідача були підстави для його прийняття, відтак дане рішення не є протиправним. Проте зважаючи на встановлення дії відносно позивача обставин непереборної сили, що відображено у сертифікаті № 1400-19-0159 від 09.04.2019 року, є підстави для його звільнення від відповідальності. Тому суд задовольняє позов в частині скасування рішення щодо повернення суми коштів фонду 119835,49 грн. та штрафних санкцій в сумі 59917,75 грн.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 19-20, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунальної лікувально-профілактичної установи «Східно-український спеціалізований центр медичної генетики та пренатальної діагностики» (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гагаріна, б. 114/116) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, адреса: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про визнання протиправними та скасування рішення № 18 від 26.02.2019 року задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 18 від 26.02.2019 року в частині періоду до 31.12.2014 року щодо повернення суми коштів фонду 119835,49 грн. та штрафної санкції в сумі 59917,75 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, адреса: 84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) на користь Комунальної лікувально-профілактичної установи «Східно-український спеціалізований центр медичної генетики та пренатальної діагностики» (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гагаріна, б. 114/116) судовий збір у розмірі 2696,30 грн.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 24 липня 2019 року.

Повний текст рішення складено 25 липня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш