Справа № 440/1955/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1955/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача в режимі відеоконференції адвоката Риля В.Є.,

представника відповідача за довіреністю Солопа І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1955/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укрсиббанк" про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) , в якому просить визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.04.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 75 801,14 грн та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 6360,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність визначення позивачу грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору у зв`язку з прощенням (анулюванням) банком боргу за кредитним договором, оскільки відповідачем при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень не досліджено питання курсової різниці кредитної заборгованості та анульованої суми такої заборгованості, а також складових прощеної суми боргу. Крім цього позивач посилається на порушення порядку проведення перевірки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження.

21.06.2019 відповідач надав до суду відзив (а.с. 26-29), в якому просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на правомірність спірних рішень. Зауважує, що позивачем, в порушення вимог підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, не задекларовано отриманий дохід у вигляді додаткового блага у розмірі 60 64091 грн.

25.06.2019 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Укрсиббанк" (надалі - третя особа, АТ "Укрсиббанк").

15.07.2019 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.77-80), у якій позивач відхиляє доводи відповідача.

17.07.2019 на виконання вимог суду від третьої особи надійшли докази по справі у вигляді виписки за кредитним договором та довідка-розрахунок заборгованості за цим же договором (а.с. 83-140).

У судовому засіданні 17.07.2019 представник позивача, який приймав участь в режимі відоеконференції, вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Третя особа в судове засідання свого уповноваженого представника не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила. При цьому, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що 21.08.2008 між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0 від 21.08.2008.

Згідно з повідомленням про анулювання боргу АТ "Укрсиббанк" від 24.05.2016 №31-1-64/111 (а.с. 54) станом на 24.05.2016 за ОСОБА_1 обліковується кредитна заборгованість в сумі 69 542,28 доларів США, що складає 1 747 158,82 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016. АТ "Укрсиббанк" як кредитором з метою виконання вимог пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 21.08.2008, а саме - суми основного боргу (кредиту) 42 234,82 грн доларів США, що складає 1061094,61 грн по курсу НБУ станом на 23.05.2016.

Цим же листом Банк повідомив ОСОБА_1 про те, що АТ "Укрсиббанк" як кредитором прийнято рішення про анулювання заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 21.08.2008, а саме - суми процентів 19 007,46 доларів США, що складає 477 537,57 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016, суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, 157 437,56 грн. Крім того позивача повідомлено, що відповідно до пп. "д" 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована суму заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом ОСОБА_1 , отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Наказом Головного управління ДФС у Полтавській області від 18.02.2019 №455 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 фізичною особою платником податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) терміном 5 робочих днів з 19.03.2019 (а.с. 34).

Копію даного наказу разом з повідомленням про проведення перевірки направлено позивачу 20.02.2019 та вручено адресату 19.03.2019, що підтверджено підписом позивача на повідомлені про вручення рекомендованого повідомлення (а.с.32).

У період з 19.03.2019 по 25.03.2019 посадовою особою ГУ ДФС у Полтавській області Коробовою О.В. була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 01.04.2019 №423/16-31-13-05-11/ (а.с. 37-43).

Перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником самостійно встановлено, що платник податку - фізична особа ОСОБА_1 у 2 кварталі 2016 року отримала дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу в сумі 106 1094,61 грн від юридичної особи - ПАТ "Укрсиббанк" (), за ознакою доходу "126".

За наслідками перевірки встановлено такі порушення:

- підпункту 163.1 статті 163, підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 та пункту 8 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік) на суму 60 640,91 грн;

- підпунктів 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов`язання зпо військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік) на суму 5053,41 грн.

23.04.2019 ГУ ДФС у Полтавській області сформовано податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 75 801,14 грн, з яких за основним платежем - 60 640,91 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15 160,23 грн (а.с.48);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір у загальному розмірі 6360,76 грн, з яких за основним платежем - 65053,41 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1263,35 грн (а.с.46).

Не погодившись з даними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржила їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Перевіряючи твердження позивача з приводу порушення відповідачем порядку проведення перевірки, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Поряд з цим, в силу підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Так, проведення позапланової перевірки позивача було призначено у зв`язку з надходженням до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 26.04.2017 податкової декларації ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за звітний 2016 рік за №, в якій задекларовано доходи, що не включаються до загального річного оподатковуваного доходу, а саме - дохід від операцій з продажу (обміну) об`єктів рухомого та/або нерухомого майна в сумі 99 630,00 грн (а.с.68-69).

Проте, до даної декларації позивачем не включено дохід у вигляді додаткового блага в розмірі 1 061 094,61 грн отриманий у 2 кварталі 2016 року .

У відповідності до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Представник позивача не заперечує того, що до початку проведення перевірки йому 19.03.2019 вручено копію наказу про проведення перевірки від 18.02.2019 №455 та письмове повідомлення від 13.02.2019 №515 (а.с. 32).

За змістом підпункту 72.1.1.1 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

Пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України визначено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Судом встановлено, що для проведення перевірки позивача ГУ ДФС у Полтавській області використано: податкову інформацію, що міститься в Центральній базі доходів фізичних осіб, яка подана до інформаційних баз ДФС України за 2016 рік (ф.1-ДФ); лист-відповідь ПАТ "Укрсиббанк" від 0-2.01.2019 №14-2-01/15 про анулювання (прощення) заборгованості за кредитом ОСОБА_1 , копія повідомлення про анулювання боргу від 24.05.2016 №31-1-64/111 за кредитним договором №0 від 21.08.2008; інформацію з баз даних ГУ ДФС у Полтавській області, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік № від 26.04.2017.

Аналіз вищенаведених норм законодавства у сукупності із встановленими судовим розглядом фактичними обставинами справи свідчить на користь висновку про те, що відповідач з моменту призначення податкової перевірки і до її завершення діяв у чіткій відповідності до вимог закону. У зв`язку з цим протилежні твердження позивача з цього приводу суд визнає голослівними і безпідставними.

Надаючи оцінку порушенням, встановленим у ході перевірки, суд виходить з наступного.

За приписами пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє лише основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

З листа-повідомлення про анулювання боргу АТ "Укрсиббанк" від 24.05.2016 №31-1-64/111 суд з`ясував, що банком як кредитором прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 21.08.2008, а саме суми основного боргу (кредиту) 42 234,82 доларів США, що складає 1 061 094,61 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016 (а.с. 54). В цьому ж листі Банк вказує суму прощеної заборгованості за процентами у розмірі 19 007,46 доларів США, що складає 477 537,57 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2015 та суму прощеної заборгованості за штрафними санціями (пеня), які підлягаю стягненню на підставі судового рішення у розмірі 157 437,56 грн.

Отже, анульована (прощена) банком сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 21.08.2008 складає 42 234,82 доларів США, що складає 1061094,61 грн по курсу НБУ станом на 24.05.2016.

Відтак, дана сума підпадає під визначення додаткового блага платника податку та є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Суд також враховує, що в повідомленні про прощення боргу за кредитним договором №0 від 21.08.2008 позивачу роз`яснено, що він вважається повідомленим, відповідно абз. "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, про прощення банком заборгованості за кредитом (основної суми боргу) в розмірі 1 061 094,61 грн та класифікується як додаткове благо (дохід), з якого на позивача покладається обов`язок зі сплати податку на доходи фізичних осіб, відобразивши його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Представник позивача зазначає, що відповідачем було неправомірно нараховано суму грошового зобов`язання, оскільки на правовідносини між сторонами розповсюджують свою дію п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01.01.2014.

Суд зазначає, що звинувачення позивача щодо порушення саме відповідачем абзацу першого цього пункту не відповідають дійсності, оскільки розрахунок грошового зобов`язання відповідачем був здійснений не із суми додаткового блага, яку визначив Банк у листі-повідомленні на рівні 1061094,61, як добуток основної суми прощеного основного боргу в доларах США (42 234,82$) на курс долара США по курсу НБУ станом на 24.05.2016 (25,1237 грн за 1$), а із суми додаткового блага в розмірі 337 582,92 грн, як добуток суми прощеного основного боргу в доларах США (42 234,82$) на курс долара США по курсу НБУ станом на 24.05.2016 (7,9930 грн за 1$).

У зв`язку з цим твердження позивача з приводу неврахування відповідачем при обчисленні суми спірного податкового зобов`язання курсової різниці, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу, суд також визнає безпідставними.

З огляду на встановлений перевіркою факт не включення ОСОБА_1 до поданої 26.04.2017 податкової декларації № про майновий стан і доходи за 2016 рік суми доходу у вигляді основної суми анульованого (прощеного) боргу у розмірі 337 582,92 грн, контролюючий орган правомірно прийняв рішення про донарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 60 640,91 грн, виходячи зі ставки визначеної п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Крім того, як визначено пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підсумовуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення від 23.04.2019 № суд визнає таким, що відповідає критеріям правомірності, у зв`язку з чим вимога позивача про його скасування задоволенню не підлягає.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 161 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

За встановлених вище обставин отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага дає підстави дійти висновку про те, що податковим органом правомірно визначено й грошове зобов`язання з військового збору, обчисленого із суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 23.04.2019 № та відсутність підстав для його скасування.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

З огляду відсутність підстав для задоволення позову, підстави для розподілу судових витрат також відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укрсиббанк" (вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070, ) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 22.07.2019.

Суддя Є.Б. Супрун