Справа № 340/153/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/153/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської митниці ДФС на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року, суддя першої інстанції Пасічник Ю. П., по справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської митниці ДФС, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС від 26.12.2018 про коригування митної вартості товарів № UA901000/2018/000264/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що для митного оформлення в режимі імпорту автомобіля Volkswagen модель Golf, 2010 року випуску, придбаний у Німеччині 07.12.2018 за ціною 3000 Євро, була подана митна декларація, в якій митна вартість визначена за ціною договору. 26.12.2018 року Кіровоградською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA901000/2018/000264/2, згідно якого, із застосуванням другорядних методів митна вартість товару скоригована в сторону збільшення до 6550 євро, яке є протиправним, оскільки декларантом були надані всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості саме за ціною придбання:, зокрема, договір купівлі-продажу, квитанція про прийняття готівки, при вивезенні автомобіля з території Євросоюзу, митними органами Польщі була оформлена митна декларація №MRN18PL402010E1192200 від 10.12.2018р., в якій також зафіксована ціна автомобіля в розмірі 12921 польський злотий, що за курсом Національного банку Польщі станом на день оформлення митної декларації становило 3000 євро.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Кіровоградської митниці ДФС України від 26.12.2018 про коригування митної вартості товарів №UA901000/2018/000264/2.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відсутнє посилання про те, що при застосуванні статті 64 Митного кодексу України митний орган зобов`язаний використовувати лише інформацію з ПК ЄАІС, а не інші джерела інформації.

Транспортні засоби є досить специфічним товаром. Кожен транспортний засіб має унікальний код (VIN-код), який є його ідентифікаційним номером і містить інформацію про виробника товару, марку, модель, тип двигуна, об`єм двигуна, комплектацію, рік випуску, тощо.

Для розрахунку вартості автомобіля використовується інформація щодо даних VIN-коду, фактично року випуску, дати першої реєстрації та дані щодо показників одометру, зафіксовані при перетині митного кордону та заявлені в митній декларації.

Система SchwackeNet - це міжнародна загальновизнана та загальнодоступна інтернет-платформа. Користування системою є платним та передбачає реєстрацію суб`єкта користування. Державна фіскальна служба України, в межах виконання своїх функцій, зареєстрована у визначеній системі та користується інформацією на платній основі та надає інформацію територіальним органам.

Згідно частини 1 статті 7 Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року передбачено, що якщо митна вартість імпортних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 1-6 включно, митна вартість визначається з використанням обґрунтованих засобів, сумісних з принципами та загальними положеннями цієї Угоди й статті VІІ ГАТТ 1994 та на підставі даних, наявних у країні імпорту.

Тому, висновок, що використання інформації з інтернет джерела Schwacke прямо суперечить положенням статті 64 МК України, не відповідає обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що інформація про визнані (визначені) органами доходів і зборів митні вартості, не може розміщуватись в мережі інтернет, а отже, не може звідти отримуватись для визначення митної вартості на підставі статті 64 МК України.

Згідно з витягом з «Вікіпедії», каталог Schwackeвказує приблизну остаточну вартість потриманих автомобілів в залежності від типу транспортного засобу, року випуску, обладнання та пробігу на ринку Німеччини, тобто, в даному випадку вказує ціну на внутрішньому ринку країни - експортера.

Однак, під наявною в митного органу інформацією, слід розуміти інформацію, якою володіє виключно митний орган (ПІК ЄАІС), а не загальнодоступну інформацію (мережа інтернет).

В наданому разом з відзивом Кіровоградської митниці ДФС витягу «Визначення митної вартості вживаного автомобілю фірмою Schwacke», зазначена ціна купівлі даного автомобіля в розмірі 5000 євро включаючи ПДВ. Обґрунтування, на якій підставі Кіровоградська митниця ДФС визначила ціну по каталогу Schwacke в розмірі 6500, а не в розмірі 5000 євро, в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено.

Мінімальна вартість ідентичного ввезеного позивачем автомобіля становить 1117,5 доларів США, середня митна вартість оформлених митними органами ідентичних автомобілів становить 3354 долара США, що менше, ніж митна вартість ввезеного автомобіля позивача (4000 доларів США).

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2018 позивачем придбано в Федеративній Республіці Німеччина у нерезидента ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen модель Golf, 2010 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , бувший у використанні, що підтверджено: копією договору купівлі-продажу вживаного автомобіля (продаж у приватних цілях) складений мовою оригіналу (німецька), та його перекладом на українську мову, від 07.12.2019, квитанцією про прийняття готівкових коштів від 07.12.2018 мовою оригіналу та переклад на українську мову. (а.с.11-14)

Вивезення придбаного автомобіля з території Європейського союзу здійснювалось через територію Польщі на підтвердження чого позивачем надано митну декларацію складену митними органами Польщі №MRN18PL402010E1192200 від 10.12.2018. (а.с.17,18).

10.12.2018 придбаний позивачем автомобіль було ввезено на територію України, що підтверджується Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобі, ручної поклажі та багажу, складеним посадовими особами Львівської митниці ДФС. (а.с.59)

13.12.2018 позивачем подано до відповідача митну декларацію №UA901010/2108/011486, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль марки Volkswagen модель Golf, 2010 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 . (а.с.52)

У митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 3000 Євро.

Відповідачем розпочату процедуру консультацій із позивачем, зокрема, запропоновано надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачений за товар суму). Крім того, запропоновано надати інші додаткові в разі їх наявності, документи для підтвердження заявленої митної вартості, наприклад:

- документи про страхову вартість автомобіля;

- рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними із даною угодою;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями та які стосуються даного товару;

- відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних, та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел. (а.с.51)

За результатами розгляду поданої позивачем митної декларації №UA901010/2108/011486 від 13.12.2018 та доданих до неї документів, відповідач відмовив у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості від 26.12.2018 №UA901000/2018/000264/2, яким вартість автомобіля визначена у розмірі 6550 Євро на підставі статті 64 Митного кодексу України за резервним методом. (а.с.9,10)

Правомірність прийняття вказаного рішення митного органу передано на розгляд суду.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. (частина 2 статті 1 Митного кодексу України)

Згідно зі статтею 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. (частина 3 статті 318 Митного кодексу України)

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. (частина 1 статті 248 Митного кодексу України)

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. (частина 1 статті 257 МК України)

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (частина 1 статті 53 Митного кодексу України)

За вимогами частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. (частина 5 статті 53 Митного кодексу України)

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України)

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. (пункт 1 частини 5 статті 54 Митного кодексу України)

Згідно з частиною 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). (частина 2 статті 57 Митного кодексу України)

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. (частина 3 статті 57 Митного кодексу України)

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. (частина 4 статті 57 Митного кодексу України)

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. (частина 5 статті 57 Митного кодексу України)

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. (частина 6 статті 57 Митного кодексу України)

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. (частина 7 статті 57 Митного кодексу України)

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. (частина 8 статті 57 Митного кодексу України)

У відповідності до статті 254 Митного кодексу України, документи, необхідні для здійснені митного контролю та митного оформлення товарів подаються митному органу українською мовою.

Відповідно до вимог статті 335 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа надають органу доходів і зборів транспортні (перевізні) документи.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 цієї статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою Кіровоградської митниці ДФС було здійснено контроль наявності підтверджуючих документах на обґрунтування заявленої митної вартості заявленого до розмитнення автомобіля «Volkswagen Golf», придбаного ОСОБА_1 в Німеччині. За результатами такого контролю встановлено, що рівень цін на товар у МД можливо нижчий, ніж ідентичні або подібні. Та зазначено про можливість подання додаткових наявних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, у відповідності до частини 4 статті 57 МК України, наприклад:

документи про страхову вартість автомобіля;

- рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними із даною угодою;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями та які стосуються даного товару;

- відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних, та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел.

Колегія суддів зазначає, що разом із митною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано відповідачу копію договору купівлі-продажу вживаного автомобіля та його переклад на українську мову, квитанцію про прийняття готівкових коштів від 07.12.2018 мовою оригіналу та переклад на українську мову, митну декларацію складену митними органами Польщі №MRN18PL402010E1192200 від 10.12.2018, в якій визначено митну вартість автомобіля в розмірі 12921 польський злотий, що за курсом Національного банку Польщі станом на день оформлення митної декларації становило 3000 євро.

Тобто, позивачем при декларуванні автомобіля поданий договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу та квитанція від 07.12.2018, за змістом яких позивач сплатив вартість автомобіля в сумі 3000 Євро готівкою, а продавець дану готівку отримав.

Таким чином, у митного органу були наявні достатні відомості щодо ціни імпортованого товару для перевірки вірності заявленої митної вартості товару та розрахунку митної вартості товару за основним методом - ціною договору.

Враховуючи, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу, підстав для застосування другорядного методу для визнання митної вартості транспортного засобу у відповідача не було.

Відповідно до частини 1 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. (ч. 2 ст. 64 МКУ)

Відповідно до графи 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, відповідач, приймаючи рішення, не застосовував інформацію з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (ПІК ЄАІС).

Разом з тим, застосувавши у спірних правовідносинах резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ), відповідач в обов`язковому порядку мав використати інформацію з ПІК ЄАІС, оскільки це прямо передбачено Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Мінфіну України від 24.05.2012р. №598 (надалі Правила №598).

Судом досліджено роздруківки з ПІК ЄАІС за період максимально наближений до дати декларування позивачем автомобіля марки Volkswagen модель Golf, 2010 року випуску, та встановлено, що митна вартість подібних (аналогічних) товарів визначена в доларах США. Мінімальна вартість ідентичного автомобіля становить 1117,5 доларів США по митній декларації від 23.11.2018р. №403010000/2018/104481. Середня вартість ідентичного автомобіля становить 3354 доларів США, що, з урахуванням курсу долара США до євро, менше ніж митна вартість ввезеного позивачем автомобіля, яка в перерахунку на долари США становить 4000 дол. США (а.с.102-112).

Також колегія суддів оцінює критично дані довідкової інформації з системи schwackenet.de, оскільки, крім усіх параметрів автомобіля, як то: марка, модель, номер кузова, тип двигуна, об`єм циліндрів, потужність, дата виготовлення, відповідачем не надано доказів урахування недоліків у автомобілі коробки перемикання швидкостей, про що зазначено у листі компанії-продавця транспортного засобі, автомобіль має пошкодження: лако-фарбове покриття по кузову, лівий поріг, переднє ліве скло, розбито вітрове скло, спрацьовані подушки безпеки, забруднено та пошкоджено оббивку салону та сидінь.

Вищевикладені обставини свідчать, що враховувати отримані відповідачем дані, як значення ринкової вартості транспортного засобу, без урахування вищенаведених обставин є таким, що вчинено з порушенням норм Митного кодексу України.

Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що SCHWACKE вказує приблизну остаточну вартість потриманих автомобілів в залежності від типу транспортного засобу, року випуску, обладнання та пробігу на ринку Німеччини, тобто, в даному випадку вказує ціну на внутрішньому ринку країни - експортера, тоді як згідно з пунктом 3 частини 3 статті 64 Митного кодексу України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі ціни товарів на внутрішньому ринку країни - експортера.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів від 14.12.2018 № UA901000/2018/000216/2 є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з 18.07.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров