Справа № 2а-10082/09/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2009-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № 6/587
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 листопада 2009 року 16 год. 46 хв. № 2а-10082/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І. при секретарі судового засідання Зубко Л.П. вирішив адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Авансел"
до Державна податкова інспекція у Оболонському районі м.Києва
про визнання нечинним акту про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 17.07.2009р. №411/10/15-224

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 .

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України 02.11.2009 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансел» з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва про визнання нечинним акту про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 17.07.2009 р. № 411/10/15-224 та просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного акту.

Позивач 02.11.2009 р. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати нечинним акт Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва від 17.07.2009 р. № 411/10/15-224 про анулювання реєстрації ТОВ «Авансел`як платника податку на додану вартість.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач - ТОВ «Авансел», вказує на те, що Товариством протягом періоду з 01.03.2008 р. по 01.07.2009 р. були подані всі податкові декларації в строк, з показниками, які свідчать про наявність оподатковуваних операцій, а тому у податкового органу були відсутні правові підстави для прийнятті акту про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість. Дії відповідача суперечать вимогам ст.. 9 Закону України «Про податок на додану вартість`від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями (далі Закон України № 168/97-ВР).

Відповідач -ДПІ у Оболонському районі м. Києва, проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що позивачем були занижені податкові зобов`язання на суму більше 300 000,00 грн. по господарських операціях з ТОВ «Селек Оптім», ТОВ «Кобальт КТ`та ТОВ «Ренокс». При проведенні перевірки податковим органом податкових зобов`язань та податкового кредиту ТОВ «Авансел`в розрізі контрагентів, позивачу були направлені запити щодо надання відповідної інформації з метою підтвердження заявлених сум податку на додану вартість. Однак, підприємством відповіді надано не було.

Таким чином, ДПІ у Оболонському районі м. Києва на підставі абз. 3 п. 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.07.2009 р. № 757-р «Деякі питання адміністрування податків, зборів (обов`язкових платежів)»було анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Авансел`в зв`язку з виявленням факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподатковуваними операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансел`зареєстроване Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією 12.05.2004 р., видане свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 595109 та внесений запис про включення відомостей про юридичну особу № 1 000108. Товариство було взяте на облік до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва. 07 червня 2004 року ТОВ «Авансел`отримало свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 36761573 та був присвоєний індивідуальний податковий номер 43.

Комісією, створеною відповідно до розпорядження ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 16.07.2009 року № 44-р (надалі -відповідач), 17.07.2009 року був складений Акт №411/10/15-224 (надалі - Акт) про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Авансел»(надалі - Позивач, Товариство), індивідуальний номер 43, свідоцтво №36761573.

Комісією встановлено, що платником податків ТОВ «Авансел», відповідно до третього абзацу пункту 2 розпорядження КМ України від 01.07.2009 р. № 757-р «Деякі питання адміністрування податків, зборів (обов`язкових платежів)», органом державної податкової служби виявлено факт виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподатковуваними операціями (перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. ст. 2 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(загальна сума 300 тис. податку на вартість), реєстрація платника податку на додану вартість анулюється, що підтверджується довідкою від 17.07.2009 року №411/10/15-224. Платник подає податкові декларації з на додану вартість протягом періоду з 01.03.2008 до 01.07.2009 р. з показниками що свідчать про наявність оподатковуваних поставок за останні дванадцять календарних місяців.

На підставі перелічених документів комісією встановлено, що є підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до третього абзацу пункту 2 розпорядження КМУ від 01.07.2009 року № 757-р «Деякі питання адміністрування податків, зборів (обов`язкових платежів)»та пп. «в`пункту 9.8. ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість`від 03.04.2005 року № 168/97-ВР з внесеними змінами та доповненнями. У зв`язку з чим комісія анулювала реєстрацію платника податку на додану вартість. Днем прийняття рішення про анулювання реєстрації є дата затвердження акта. Датою анулювання реєстрації є 17.07.2009 року. Внаслідок чого платник податків зобов`язаний повернути податковому органу Свідоцтво та всі його засвідчені копії разом із супровідним листом протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1.1 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов`язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов`язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Як встановлює п. 2.1, 2.2 та п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість», платником податку є будь-яка особа, яка:

а) здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку;

б) підлягає обов`язковій реєстрації як платник цього податку;

в) імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті.

Будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

Особа підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов`язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансел» було зареєстроване в якості платника податку на додану вартість, отримав свідоцтво платника ПДВ 07.06.2004 р. за № 36761573, має індивідуальний податковий номер 43.

Відповідач в п. 2 акту від 17.07.2009 р. № 411/10/15-224 вказує, що платник подає податковому органу податкові декларації з ПДВ протягом періоду з 01.03.2008 року по 01.07.2009 р. з показниками, які свідчать про наявність оподатковуваних операцій за останні дванадцять календарних місяців.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач подавав до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість з показниками, які свідчать про наявність оподатковуваних операцій на протязі 12 календарних місяців (копії наявні в матеріалах справи).

Відповідач вказує в акті від 17.07.2009 р. за № 411/10/15-224, що підставою для анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Авансел`є абз. 3 п. 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.07.2009 р. № 757-р «Деякі питання адміністрування податків, зборів (обов`язкових платежів)»та п.п. «в» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», в зв`язку з виявленням факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподатковуваними операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Суд не погоджується з даним висновком , виходячи з наступного.

Підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначені в п.9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно з яким реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо:

а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом;

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб`єкта господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб`єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин;

г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 81 цього Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб`єктів господарювання.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпункті "а" цього пункту, здійснюється за заявою платника податку.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б" - "ґ" цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

У разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, але у строки, визначені законом, є зобов`язаним погасити суму податкових зобов`язань або податкового боргу з цього податку, що виникли до такого анулювання, за їх наявності, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату сплати такої суми податку, чи ні.

У разі якщо за наслідками останнього податкового періоду особа має право на отримання бюджетного відшкодування, таке відшкодування надається протягом строків, визначених цим Законом, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату отримання такого бюджетного відшкодування, чи ні. Це правило не поширюється на осіб, зазначених у підпункті "в" цього пункту.

Податковий орган не може відмовити в анулюванні реєстрації у разі існування підстав, визначених у підпунктах "а" - "б" цього пункту, та зобов`язаний прийняти самостійне рішення про анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "в" - "г" цього пункту.

Рішення про анулювання реєстрації за заявою платника податку приймається у строки, визначені цією статтею для податкової реєстрації.

Платник податку зобов`язаний повернути податковому органу реєстраційне свідоцтво:

якщо анулювання реєстрації здійснюється за ініціативою платника податку, - разом із наданням заяви про таке анулювання;

якщо анулювання реєстрації здійснюється за ініціативою податкового органу, - протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання. У цьому випадку затримка у поверненні такого свідоцтва прирівнюється до затримки у наданні податкової звітності з цього податку.

При анулюванні реєстрації останнім податковим періодом вважається період, який розпочинається від дня, наступного за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем такого анулювання.

Платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов`язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов`язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Жодних змін до п. 9.8 ст.. 9 Закону України «Про податок на додану вартість`з приводу анулювання свідоцтва платника ПДВ в разі встановлення органами державної податкової служби факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість`законодавець не вносив.

Таким чином, пункт 9.8 цього Закону не містить такої підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, як встановлення органами державної податкової служби факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Окрім того, відповідно до п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. №1120-р «Деякі питання адміністрування податку на додану вартість», визнати такими, що втратили чинність, пункт 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 1 липня 2009 р. №757 «Деякі питання адміністрування податків, зборів (обов`язкових платежів)»(Офіційний вісник України, 2009 р., N 52, ст. 1797) та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 р. № 838 "Про врегулювання деяких питань адміністрування податку на додану вартість" (Офіційний вісник України, 2009 р., N 55, ст. 1919).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з урахуванням положень зазначених статей необхідно позов задовольнити частково, оскільки у позивача наявні докази неправомірності скасування реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Авансел».

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підтвердження викладеному в заяві, позивач, на думку суду, довів правомірність заявлених в позові вимог. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним акт Державної податкової інспекції у Оболонському районі м.Києва від 17.07.2009 р. № 411/10/15-224 про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансел»() як платника податку на додану вартість.

3. В іншій частині відмовити.

4. Судові витрати у розмірі 1,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансел»(код 32979518) з Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Київському апеляційному адміністративному суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Добрянська Я.І.