Справа № 280/4628/18
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 р.Справа № 280/4628/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Лисун ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.04.19 року по справі № 280/4628/18

за позовом ОСОБА_1

до Василівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в Дніпрорудненському ДП Союзшахтоосушення з 21.05.1996 р. по 29.09.2003 р. та призначити пенсію за списком №2;

- зобов`язати Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_1 : электрослесарь дежурный и по ремонту горного оборудования з 21.05.1996р. по 29.09.2003 р. в Дніпрорудненському ДП Союзшахтоосушення;

- зобов`язати Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію відповідно до пункту за п.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 12.07.2018 р. та провести відповідні виплати.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.11.2018р. провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 04.11.2018р. об 11:00 год.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року дану адміністративну справу передано на розгляд Харківського окружного адміністративного суду, оскільки 27.09.2019 року представником позивача подано клопотання про передачу справи до Харківського окружного адміністративного суду за місцем проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року, з урахуванням положень ст. 171 КАС України, дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин викладених в позовній заяві та клопотанні, а саме доказів того, що м. Харків АДРЕСА_1 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування або знаходження) позивача. Натомість в справі містяться докази того, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Через канцелярію суду 15.04.2019 року від представника позивача, надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду з додатками.

Проте, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасували ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, направити дану справу до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду по суті.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, вказав на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Вважає, що справу за його клопотанням правомірно передано на розгляд Харківському окружному адміністративному суду Запорізьким окружним адміністративним судом за місцем проживання останнього. Відповідно до ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач, а також його представник, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду по суті, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки вказані в ухвалі від 28.03.19р., оскільки не надав суду доказів того, що м. Харків АДРЕСА_1 є або було зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування або знаходження) позивача, що в свою чергу було підставою для передачі вказаної справи на розгляд Харківському окружного адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 15 статті 171 КАС України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин викладених в позовній заяві та клопотанні, а саме доказів того, що м АДРЕСА_1 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування або знаходження) позивача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із додатками.

Так, до заяви надано довідку з місця роботи позивача у м. Харкові та копію паспорту з реєстрацією у м. Харкові з 12.04.2019 року.

Довідка, з місця роботи позивача, видана ТОВ «Неткам» за вих.№ 10 від 29.03.2019р., де позивач працює з 07 грудня 2015 року по теперішній час та займає посаду енергетик- електрик. Підприємство знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.93).

Позивач пояснив, що до 12 квітня 2019 року фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 у своїх знайомих без реєстрації та укладення договору оренди.

З 12 квітня 2019 року позивач проживав та був зареєстрований у квартирі своїх родичів за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту позивача(а.с.97).

З 03.05.2019р. позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.117).

Таким чином, колегія суддів вважає підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами фактичне проживання та працевлаштування позивача в м.Харкові, тому відсутні перешкоди для відкриття провадження по даній справі.

Відповідно до ч.1-3 ст. 30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана, а саме: Харківським окружним адміністративним судом.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є:1) верховенство права;2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі;5) обов`язковість судового рішення;6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом;8) розумність строків розгляду справи судом;9) неприпустимість зловживання процесуальними правами;10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 КАС України).

Частинами 1 та 2 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції Українигарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово висловлював у своїх рішеннях позицію щодо необхідності уникнення судами зайвого формалізму. Зокрема, у справі Miragall Escolano v. Spain (рішення від 25.01.2000р.)

Так, у рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000року та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів з матеріалів справи не вбачає ані недобросовісності позивача щодо приховування від суду певної інформації, ані процесуальних перешкод для прийняття судом першої інстанції справи до провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 передчасною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам законності.

Згідно із ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанцій про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , а тому ухвала суду від 18.04.2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 280/4628/18 скасувати.

Повернути справу за позовом ОСОБА_1 до Василівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 25.07.2019 року