Справа № 460/1563/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 липня 2019 року м. Рівне №460/1563/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
доРівненської обласної медико-соціальної експертної комісії
про визнання рішення неправомірним,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом до Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії про визнання рішення неправомірним.

Ухвалою судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28.05.2019 справу №562/1590/19 передано за підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви, з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 05.07.2019 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали, шляхом подання суду: адміністративного позову, форма та зміст якого відповідає вимогам ст.ст.160-161 КАС України (для суду та відповідача); належним чином засвідчених копій письмових доказів, доданих до позовної заяви (для суду та відповідача); письмового підтвердження про неподання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; заяви про поновлення строку звернення до суду.

На виконання вимог вказаної ухвали, позивачем 22.07.2019 подано примірники позовної заяви, копії письмових доказів, доданих до позовної заяви, письмового підтвердження про неподання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та надано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Розглянувши матеріали позовної заяви та заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У силу вимог ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач просить скасувати рішення Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності, що пов`язана з загальним захворюванням, від 05.06.2001, проте даний позов подано до суду лише 24.05.2019, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Додатково суд звертає увагу, що при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» (Stabbihs ta inshi proty Velykobrytaniyi, заяви №22083/93, 22095/93), «Девеер проти Бельгії» (Deweer v. Belgium, заява №6903/75), суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» (заява №23436/03) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Суд указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Судом встановлено, що до позовної заяви додано копію витягу із акту огляду у МСЕК, відповідно до якого другу групу інвалідності за загальним захворюванням позивачу встановлено з 11.04.2001 довічно.

Таким чином, про порушення своїх прав позивач дізнався ще 18 років тому.

Однак, ні в позовній заяві, ні в заяві про поновлення строку звернення до суду, позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску такого строку.

Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність обставин, що перешкоджали або унеможливлювали звернення позивача або його представника до суду у передбачений законом строк, суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудар О.М.