Справа № 120/1932/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 липня 2019 р. Справа № 120/1932/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: ОСОБА_6,

представника відповідача: Буріліної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку визначеному ст.287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 до Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) з адміністративним позовом до Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Ладижинський МДВС ГТУЮ у Вінницькій області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог в редакції від 04.07.2019, просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відновлення 17.05.2019 вже закінченого 16.07.2019 виконавчого провадження №56752461, прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 17.05.2019, та стягнення виконавчого збору шляхом відкриття нового виконавчого провадження №59147310 від 17.05.2019.

- визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 17.05.2019 про стягнення виконавчого збору (ВП №56752461) та про відкриття виконавчого провадження №59147310 від 17.05.2019, відповідно до яких з ОСОБА_2 , солідарно з ОСОБА_3 стягується судовий збір в розмірі 122485,00 грн. на користь держави.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 12.07.2018 державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №56752461 з примусового виконання виконавчого листа № 135/1408/16-ц, виданого 12.12.2016 Ладижинським міським судом Вінницької області, яким звернено стягнення з нього на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1244853,00 грн. Постановою Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 16.07.2018 виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі його заяви. В подальшому, 17.05.2019 начальником Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області було прийнято постанову про скасування документу «Постанова про повернення виконавчого документа стягувану». Того ж дня відповідачем було прийнято наступні постанови:

- про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника - ОСОБА_2 виконавчий збір в сумі 122485,00 грн.;

- про повернення виконавчого документу стягувачу, якою виконавчий лист №135/1408/16-ц, виданий 12.12.2016 Ладижинським міським судом Вінницької області повернуто стягувачу та виведено в окреме провадження стягнення виконавчого збору в розмірі 122485,00 грн.

- про відкриття виконавчого провадження №59147310 з виконання постанови №56752461 від 17.05.2019 про стягнення виконавчого збору.

Позивач вважає, що вказані постанови від 17.05.2019 прийняті відповідачем протиправно, оскільки державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не було вчинено жодних дій та заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа № 135/1408/16-ц від 12.12.2016, у той час як обов`язковими передумовами для стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання. Таким чином, позивач стверджує, що підстави для стягнення з нього виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні.

Ухвалою від 05.07.2019 поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 15.07.2019.

Ухвалою від 15.07.2019 у відповідача витребувано додаткові докази, а також залучено до участі в справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 . Відкладено судовий розгляд справи на 24.07.2019.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, просив в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву (запереченнях) від 24.07.2019 за вх. №38066, а також в усних поясненнях наданих по суті заявлених позовних вимог. Зокрема зазначила, що приймаючи оскаржувані постанови посадові особи відповідача діяли у межах та у спосіб визначений чинним на час їх прийняття законодавством, а відтак відсутні підстави для їх скасування.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, натомість через канцелярію суду подав письмові пояснення (вх.. №38078 від 24.07.2019) в яких зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача. Зокрема зазначає, що прийняття оскаржуваних постанов призвело до подвійного стягнення суми виконавчого збору, а саме: у виконавчому провадженні №59147525 на суму 122485,00 грн. - з ОСОБА_3 ; у виконавчому провадженні №59147310 на суму 122485,00 грн. - з ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області у справі №135/1408/16-ц стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1244853,00 грн.

Головним державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області 12.07.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56752461 з виконання виконавчого листа №135/1408/16-ц від 12.12.2016 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1244853,00 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (а.с. 71).

На підставі заяви стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» від 12.07.2018 (вх. №1579) про повернення виконавчих документів стягувачу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 16.07.2018 винесена постанова ВП №56752461 про повернення виконавчого документа (виконавчого листа №135/1408/16-ц від 12.12.2016) стягувачу (а.с. 20).

17.05.2019 начальник відділу Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_7, керуючись абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постанову ВП №56752461 про скасування процесуального документу, якою скасував документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувану» від 16.07.2018, що видав ОСОБА_4 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа №135/1408/16-ц від 12.12.2016 (а.с. 21).

Крім того, 17.05.2019 начальником відділу Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_7 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 122485,00 грн. у виконавчому провадженні №56752461 (а.с. 23), а також постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою виконавчий лист №135/1408/16-ц від 12.12.2016 повернуто стягувачу та виведено в окреме провадження стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 122485,00 грн.

Крім того, 17.05.2019 Головним державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Дорошенком В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59147310 з виконання постанови №56752461 від 17.05.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 122485,00 грн. (а.с. 12).

Позивач не погодився з правомірністю стягнення з нього виконавчого збору та звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1, 3, 5, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, тощо.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, примусове виконання рішення суду розпочалося прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, слід зазначити, що відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивача виконавчого збору на підставі постанови №59147310 з виконання з виконання постанови №56752461 від 17.05.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору не є новим пред`явленням виконавчого документа, а є лише належним способом його повного виконання, оскільки виконавчий збір за даним документом та витрати виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження №56752461 не стягнуто, а виконавчий документ - виконавчий лист №135/1408/16-ц від 12.12.2016 повернуто стягувачу.

Оскільки стягнення виконавчого збору, як окрема виконавча дія, здійснена державним виконавцем лише 17.05.2019, то в даному випадку до спірних правовідносин слід застосувати положення Закону № 1404, у редакції чинній на момент їх виникнення, тобто станом на 16.07.2018.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 16.07.2018 - винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3, 4 ст. 37, ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідач зазначає, що норми Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачають винесення постанови про стягнення виконавчого збору, в разі повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону, проте при прийнятті 16.07.2018 головним державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, не було вирішено питання щодо стягнення з боржника виконавчого збору. Таким чином, саме з метою усунення допущеної помилки підлеглого, начальником відділу Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_7, керуючись абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято постанову ВП №56752461 про скасування процесуального документу, якою скасовано документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувану» від 16.07.2018, що видав ОСОБА_4 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа №135/1408/16-ц від 12.12.2016, та вирішено питання про стягнення з позивача виконавчого збору.

Таким чином, на переконання сторони відповідача, посадові Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області при прийнятті оскаржуваних постанов діяли в межах законодавства, однак суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що була чинна на час прийняття 16.07.2018 головним державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 постанови №56752461 про повернення виконавчого документу стягувану, виконавчий збір стягувався державним виконавцем у розмірі 10 відсотків від суми, що фактично була стягнута.

В даному випадку фактичного виконання рішення не відбулося, сума заборгованості не стягнута, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не вживалися заходи примусового виконання рішення суду, а тому виконавчий збір, в даному випадку, не підлягає стягненню з боржника.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до п. 21 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Таким чином у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувача виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.

При цьому, у разі стягнення виконавчого збору відповідно до частини третьої ст. 40 Закону № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника, будуть створюватись умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 19 червня 2019 року у справі №824/172/18-а, (адміністративне провадження №К/9901/6388/19), яку з урахуванням приписів ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує при вирішення даного спору.

Таким чином, у начальника відділу Ладижинського МВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_7 були відсутні правові підстави для винесення 17.05.2019 як постанови про відновлення вже закінченого 16.07.2018 виконавчого провадження №56752461, так і прийняття постанови про стягнення виконавчого збору в межах даного виконавчого провадження, а тому вказані оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Також, надаючи оцінку оскаржуваній постанові від 17.05.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору, суд також погоджується з позицією третьої особи викладеною в письмових поясненнях щодо виникнення ситуації, за якої фактично за одним виконавчим документом має місце стягнення виконавчого збору у подвійному розмірі.

Так, судом під час розгляду справи встановлено, що з метою примусового виконання рішення Ладижинського міського суду Вінницької області у справі №135/1408/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1244853,00 грн., в липні 2018 року органом ДВС було відкрито виконавче провадження №56752461 та в травні 2019 року було відкрито виконавче провадження № 59147310.

При цьому, в липні 2018 року органом ДВС було відкрито два виконавчих провадження по примусовому стягненню заборгованості на користь ПАТ «УКРСИББАНК». Одне виконавче провадження №56750725 по стягненню заборгованості по кредитному договору з боржника ОСОБА_3 , а друге виконавче провадження №56752461 по стягненню заборгованості по тому ж кредитному договору - з боржника ОСОБА_2 .

Разом з тим, 17.05.2019 органом ДВС також було відкрито два виконавчих провадження по стягненню виконавчого збору в розмірі 122485, грн. Одне виконавче провадження №59147525 на суму 122485,00 грн. - з ОСОБА_3 ; друге виконавче провадження №59147310 на суму 122485,00 грн. - з ОСОБА_2 .

Отже, 17.05.2019 головним державним виконавцем Ладижинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Дорошенко Валерією Віталіївною на підставі виокремлених постанов від 17.05.2019 було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 122 485,00 грн. по виконавчому провадженню №59147525 та щодо стягнення такого ж виконавчого збору в розмірі 122 485,00 грн. з ОСОБА_2 - виконавче провадження №59147310.

Тобто, з аналізу вищенаведених обставин можна дійти висновку, що в даному випадку має місце подвійне стягнення суми виконавчого збору у одному і тому ж виконавчому провадженні - щодо примусового виконання виконавчого листа №135/1408/16-ц, виданого 12.12.2016 Ладижинським міським судом Вінницької області, що згідно чинного законодавства є недопустимим та додатково свідчить про протиправність прийнятої відповідачем постанови від 17.05.2019 про стягнення виконавчого збору (ВП №56752461).

Враховуючи, що постанови від 17.05.2019 про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника - ОСОБА_2 виконавчий збір в сумі 122485,00 грн. та про повернення виконавчого документу стягувачу, якою виконавчого листа №135/1408/16-ц, виданий 12.12.2016 Ладижинським міським судом Вінницької області повернуто стягувачу та виведення в окреме провадження стягнення виконавчого збору в розмірі 122485,00 грн. є протиправними та підлягають скасуванню, всі подальші рішення державного виконавця, зокрема постанова про відкриття виконавчого провадження №59147310 з виконання з виконання постанови №56752461 від 17.05.2019 про стягнення виконавчого збору також є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Як випливає із матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано акт виконаних робіт щодо надання правничої допомоги ОСОБА_2 від 11.06.2019 (далі - Акт).

Згідно з Актом - адвокатом Клименко І.Ф. було виконано роботи згідно угоди про надання правової допомоги від 03.06.2019, а саме: складено позовну заяву (адміністративний позов) про визнання протиправними та скасування поставно органу ДВС - на що витрачено 2 год. (вартість однієї години 1250,00 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, враховуючи, що позивачем надано належні докази в підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, які були сплачені ним з метою належного захисту своїх інтересів у Вінницькому окружному адміністративному суді, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення понесених витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.

Окрім того, також підлягає стягненню і судовий збір сплачений ОСОБА_2 за подання адміністративного позову в сумі 768,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо відновлення 17.05.2019 вже закінченого 16.07.2019 виконавчого провадження №56752461, прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 17.05.2019 (ВП №56752461), та стягнення виконавчого збору шляхом відкриття нового виконавчого провадження №59147310 від 17.05.2019.

Визнати протиправною та скасувати постанову Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17.05.2019 про стягнення виконавчого збору (ВП №56752461).

Визнати протиправною та скасувати постанову Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17.05.2019 про відкриття виконавчого провадження №59147310, відповідно до якої з ОСОБА_2 , солідарно з ОСОБА_3 стягується судовий збір в розмірі 122485,00 грн. на користь держави.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при звернені до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул. Процишина, 23, м. Ладижин, Вінницька область, 24321, ).

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі пятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул. Процишина, 23, м. Ладижин, Вінницька область, 24321, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Ладижинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул. Процишина, 23, м. Ладижин, Вінницька область, 24321, )

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 24.07.2019

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна