Справа № 580/611/19
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року справа № 580/611/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гоголевої Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Заінковської В.В. (за ордером),

представника відповідача Головного управління ДФС у Черкаській області - Русенко А.Ю. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 29.01.2019 № 198 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого (самозайнятої особи) ОСОБА_1 »

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що контролюючим органом у було прийнято наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.01.2019 № 198 з питань декларування витрат (на оплату праці та нарахування заробітної плати) до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, тривалістю п`ять робочих днів з 18.02.2019. Окрім того, позивач вказує, що ГУ ДФС у Черкаській області згідно наказу від 21.09.2018 № 1777 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » на підставі ст. 20, п.п.78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п.п.79.2 ст. 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску, валютного та іншого законодавства. Враховуючи вищенаведені обставини позивач вважає, що перевірка яка була призначена наказом від 21.09.2018 № 1777 за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 повністю охопила перевіряємий період, що зазначений в оскаржуваному наказі від 29.01.2019 № 198 з 01.01.2016 по 31.12.2016, а тому у контролюючого органу були відсутні підстави призначати нову перевірку щодо позивача. Також в обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що в оскаржуваному наказі не зазначено конкретних фактичних підстав для проведення перевірки, а зазначена лише норма податкового законодавства, що регулює питання призначення такої перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, в якому зазначила, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.09.2018 №1777 була розпочата документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 27.04.2017, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 у зв`язку з закриттям підприємницької діяльності. За результатами вказаної перевірки складено акт від 01.11.2018 №538/23-00-13-0124/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 27.04.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 з урахуванням п.102.1 ст.102 ПК України. Разом з тим, перша перевірка ОСОБА_1 на підставі наказу від 21.09.2018 №1777 проводилась за наслідками його діяльності, як фізичної особи-підприємця, тому безпідставними є твердження позивача, що відповідачем при призначенні перевірки на підставі наказу від 29.01.2019 № 198 порушено норми пункту 78.2 статті 78 ПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.09.2018 №1777 була розпочата документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 27.04.2017, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 у зв`язку з закриттям підприємницької діяльності.

В ході проведення перевірки встановлено, що з 19.01.2013 позивач здійснює діяльність як арбітражний керуючий не в якості фізичної особи - підприємця, а як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність та перебуває на окремому обліку в ДПІ. 12.02.2014 відкритий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Приватбанк» для здійснення діяльності арбітражного керуючого. Проте, за період, що перевіряється ФОП ОСОБА_1 доходів від підприємницької діяльності не отримував.

Крім того, у своїй господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 використовував найману працю 3 осіб, як фізична особа- підприємець, а не арбітражний керуючий. ФОП ОСОБА_1 задекларовано від`ємне значення чистого доходу (збитки) за 2015 рік на суму 61333,43 грн.

Таким чином, в порушення п.п.44.6 ст. 44, п.п. 177.4.2, п.п. 177.4.3 п.177.4 ст.177 Розділу IV ПК України ФОП ОСОБА_1 , завищено витрати безпосередньо пов`язані з одержанням доходу та задекларовані в додатку Ф4 до декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік на суму 61333,43 грн.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 01.11.2018 №538/23-00-13- 0124/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 27.04.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 з урахуванням п.102.1 ст.102 ПК України.

Враховуючи вищезазначене на податкову адресу позивача направлено запит про надання пояснень та їх документального підтвердження від 23.11.2018 №47916/23-00-13- 0311 в частині декларування витрат (на оплату праці та нарахування на заробітну плату) до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

Позивачем надано відповідь та копії первинних документів, які підтверджують факт оплати ОСОБА_1 витрат на оплату праці та нарахування на заробітну плату в межах діяльності арбітражного керуючого.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст.20, 75, 78, 79 ПК України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ГУ ДФС у Черкаській області винесено наказ від 29.01.2019 №198 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. Перевірку провести за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 в частині декларування витрат (на оплату праці та нарахування на заробітну плату) до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

Позивач не погоджуючись з вказаним вище наказом, звернувся до суду за його скасуванням.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктами 21.1.1., 21.1.4. п. 21.1. ст. 21 ПК України закріплено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України, діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

В підпункті 20.1.4 пункту 20.1 ст.20 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин у тому числі: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

У відповідності до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно п. 78.5 статті 78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положеннями абзацу вісімнадцятого пункту 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.09.2018 №1777 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 27.04.2017, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 01.11.2018 №538/23-00-13- 0124/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 27.04.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 27.04.2017 з урахуванням п.102.1 ст.102 ПК України.

Відповідач у якості підстави для проведення повторної перевірки призначеної оскаржуваним наказом від 29.01.2019 № 198 посилається на необхідність проведення перевірки в частині декларування витрат (на оплату праці та нарахування на заробітну плату) до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Статтею 78 Податкового кодексу України визначений вичерпний перелік підстав для проведення документальних позапланових перевірок податковими органами суб`єктів господарювання.

Разом з тим, відповідно до абзацу 2 пункту 78.2 статті 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Із змісту ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини слідує, що обмеження у праві особи вести приватне життя (яке включає доступ до ведення підприємницької діяльності) дозволяються, якщо вони являються «згідно із законом» або «передбаченими законом» і є «необхідними в демократичному суспільстві».

Статтею 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При оцінці перевірки необхідності у «демократичному суспільстві» суд повинен балансувати між інтересами заявника, захищеними статтею 1 та 8 Конвенції, та інтересами третьої сторони, захищеними іншими положеннями Конвенції.

Для цього суду слід з`ясувати, чи є вимога щодо обмеження позивача такою, що є необхідна у «демократичному суспільстві», а зокрема направленою в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Однак з матеріалів справи слідує, що суспільної необхідності в проведенні одночасно двох перевірок позивача, на даний час, не існує.

У справі Z проти Фінляндії, (§ 94) Європейський Суд пояснив цю вимогу, зазначивши, що поняття "необхідність" для цілей статті 8 означає, що втручання повинно відповідати «нагальній соціальній потребі», і, зокрема, повинно залишатися пропорційним досягнутій законній меті.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи.

У рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Підсумовуючи викладене із зібраних у справі доказів не вбачається необхідності проведення повторної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача відповідно наказу від 29.01.2019 № 198, оскільки проведення однієї з них мало взаємо виключати проведення іншої, тому що період перевірки та її суб`єктний склад охоплений під час перевірки, проведеної на підставі наказу від 21.09.2018 № 1777 у жовтні 2018 року, а відтак оскаржуваний наказ є протиправним.

Згідно з правовою позицією у рішенні Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/14204/15 у подібних правовідносинах, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню, визначено що контролюючий орган позбавлений права повторно перевіряти питання, які вже були предметом іншої перевірки, оскільки період перевірки, зазначений у спірному наказі був охоплений під час перевірки за іншим наказом, то спірний наказ відповідно до пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналізуючи наведені положення податкового законодавства України, суд також приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача саме на підставі спірного наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.01.2019 № 198, у якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої. Контролюючий орган, як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала саме вищезазначена інформація, яка, відповідно, не конкретизована; у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.12.2018 у справі № 820/4895/18.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.01.2019 № 198 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого (самозайнята особа) ОСОБА_1 ».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код 39392109) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань

Рішення складене у повному обсязі 25.07.2019.