Справа № 500/417/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/417/19

15 липня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Ногас С.В.

представника позивача - адвоката Тришака О.Г.

представника відповідача - Тернопільської митниці ДФС Васильчук І.Б., довіреність від 31.01.2019 №379/7/19-70-10-16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товару №UA403000/2018/000114/2 від 10.12.2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403000/2018/00097;

- зобов`язати Тернопільську митницю ДФС підготувати та передати органам Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплаченої суми митних платежів в розмірі 28104 (двадцять вісім тисяч сто чотири) гривні 53 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 придбав автомобіль марки SKODA SUPER B 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що підтверджується рахунком-фактурою №СА570 від 03.12.2018. Згідно даного рахунку вартість придбаного позивачем автомобіля становила 5880,00 євро, які той оплатив готівкою працівникам компанії Аlwa GmbH, що здійснювала продаж авто.

07.12.2018 митним агентом ОСОБА_2 було подано до Тернопільської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA403010/2018/010406, в якій містився перелік додатків, зокрема ряд документів, необхідних для митного оформлення автомобіля та випуску його у вільний обіг на території України.

Оскільки, позивачем при подачі декларації, митна вартість автомобіля була визначена за першим методом, ціною основного договору, то відповідач керуючись вимогами частини третьої статті 53 Митного кодексу України надіслав на адресу митного брокера прохання надати додаткові документи, перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України, так як вважав, що поданих не достатньо.

10.12.2018 агентом з митного оформлення ОСОБА_2 на адресу відповідача було надіслано листа, в якому остання вказувала, що для підтвердження митної вартості автомобіля подано усі необхідні документи, будь які інші документи пред`явити не може.

Відтак, митним органом на виконання вимог статей 54, 55 Митного кодексу України, було надано картку відмови в прийняті митної декларації №UA403000/2018/00097 у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару №UА403000/2018/000114/2, згідно якого митна вартість автомобіля була збільшена з 5880,00 євро до 8750,00 євро, що на 2870,00 євро більше від реальних витрат на придбання та доставку товару до митного органу. Такі незаконні дії відповідача призвели до завищення митної вартості автомобіля та, в свою чергу, до збільшення сум митних платежів, які позивач був вимушений сплатити для розмитнення автомобіля. Сума надмірно сплачених митних платежів в даному випадку склала 28104,53 грн.

Таким чином, основною підставою відмови позивачу у митному оформлені автомобіля послужила наявність у митного органу сумнівів щодо заявленої митної вартості товару, що призвело до прийняття рішення про його коригування та збільшення митної вартості на 2870,00 євро і у випадку не проплати додаткових митних платежів автомобіль не можливо було б випустити у вільний обіг.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема ,не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало те, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості які є обов`язковими при їх обчислені. А тому митним органом для визначення дійсної вартості товару було застосовано резервний метод згідно статті 64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості даного транспортного засобу з інтернет каталогу www.schwackenet.de, згідно якого вартість даного автомобіля становить близько 8750,00 євро, що на 2800,00 євро більше від заявленої митної вартості декларантом.

Водночас, не зрозумілим є той факт, що при подачі митної декларації, митним агентом ОСОБА_2 07.12.2018, до поданої декларації також додавався витяг із інтернет каталогу Schwacke, в якому вартість розмитнюваного автомобіля була на рівні 5950,00 євро.

27 грудня 2018 року на адресу Тернопільської митниці ДФС направлено адвокатський запит в якому просили надати: по-перше об`єктивне обґрунтування своїх дій щодо витребовування додаткових документів у декларанта, а також надати витяг із інтернет каталогу Schwacke, згідно якого митний орган обчислював митну вартість автомобіля.

14.01.2019 адвокатом Тришак О.Г. було отримано відповідь на даний запит, в якому вказувалось, що витребування в декларанта додаткових документів на підтвердження митної вартості товару є виключною прерогативою митного органу та не підлягає жодному обґрунтуванню, що, в свою чергу, суперечить вимогам статті 53 Митного кодексу України та роз`ясненням висловленим Верховним Судом у постанові №821/1617/17 від 14.08.2018.

Таким чином, витребування додаткових документів у позивача і подальше прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості є незаконними та такими що не відповідають вимогам митного законодавства України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання у справі на 18.03.2019.

06.03.2019 у строк встановлений судом від відповідача Тернопільської митниці ДФС через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечила.

18.03.2019 підготовче засідання відкладено, у зв`язку із неявкою позивача до 18.04.2019.

26.03.2019 представником позивача через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано відповідь на відзив.

18.04.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву для витребування додаткових доказів до 20.05.2019.

20.05.2019 ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.06.2019.

11.06.2019 в судовому засіданні розгляд справи відкладено до 15.07.2019 за клопотанням представника відповідача.

В судовому засіданні 15.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.07.2019 просила відмовити в задоволенні позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

07.12.2018 на підставі договору-доручення про надання послуг по декларуванню товарів від 07.12.2018 №б/н, уповноваженою особою позивача агентом з митного оформлення ОСОБА_2 було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403010/2018/010333. Заявлений до митного оформлення товар - легковий автомобіль SKODA SUPER B, бувший у користуванні, модельний рік - 2014, календарний рік - 2014, колір чорний, номер кузова: НОМЕР_1 , тип кузова: універсал, тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 1598 см3, потужність 77 кВт, колісна формула 4x2, кількість дверей - 5, кількість місць для сидіння включаючи водія - 5, торгівельна марка: SCODA, виробник: SCODA, Чехія (CZ). Одержувач вантажу - ОСОБА_1 .

Згідно інформації, яка міститься в графі 44 митної декларації №UA403010/2018/010333 від 07.12.2018 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №СА570 від 03.12.2018;

- декларація про походження товару № від 15.04.2014;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/70474 від 07.12.2018;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № від 15.04.2014;

- договір про надання послуг митного брокера №б/н від 07.12.2018;

- витяг з каталогу Schwacke №036782/28187920 від 05.12.2018;

- фінансова гарантія у вигляді грошової застави №0.0..1 від 05.12.2018.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" (надалі - АСМО "Інспектор") було згенеровано форми митного контролю:

"103-1 Можливе заниження митної вартості товару";

"105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів";

"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Також, АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN-кодами: НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість - 8600,00".

Відповідно до профілів ризику згенерованих АСАУР та розпорядження Тернопільської митниці ДФС від 19.10.2018 №24-р посадовою особою підрозділу митного оформлення направлено запит №2799 від 07.12.2018 щодо правильності визначення митної вартості товарів до спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання.

07.12.2018 під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості посадовою особою відділу адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання було розпочато процедуру консультацій декларанта з митним органом, а саме уповноваженій особі декларанта направлено електронне повідомлення про необхідність відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України зокрема:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи;

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вищезазначених документів, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України надати (за наявності) такі додаткові документи:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною установою.

Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Листом від 10.12.2018 уповноваженою особою декларанта інформовано митницю про те, що для підтвердження митної вартості товару всі наявні документи подані. До десяти днів інших документів пред`явити не може.

10.12.2018 Тернопільською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UА403000/2018/000114/2 у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. Декларантом на вимогу митного органу не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України та додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України.

У зв`язку з прийняттям вказаного рішення від 10.12.2018 №UА403000/2018/000114/2 надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403000/2018/00097.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина друга статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012).

Згідно із частиною першою статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин першої, другої, третьої статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Стаття 49 Митного кодексу України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини першої митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (пункт 2 частини першої).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга).

Відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини другої статті 52 даного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга).

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга).

Відповідно до частини першої статті 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про митну вартість, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (надалі - Порядок №631), передбачено, що однією з митних формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення МД, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Згідно із частиною другою статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Орган доходів і зборів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України).

Згідно із положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

Нормами частини шостої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Суд зазначає, операція купівлі-продажу імпортованого транспортного засобу проводилась між фізичною особою: ОСОБА_3 та юридичною особою: фірмою "Аlwa GmbH", яка зобов`язана вести бухгалтерський облік всіх здійснених нею операцій.

Таким чином, здійснена позивачем сплата по виставленому фірмою "Аlwa GmbH" рахунку №СА570 від 03.12.2018 за придбаний транспортний засіб мала б бути підтверджена квитанцією про оплату, фіскальним чеком або іншим платіжним документом.

Однак, будь-які платіжні документи, які б підтверджували факт сплати позивачем коштів за придбаний транспортний засіб, як до митного оформлення, так і на вимогу митниці не були подані.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика), затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, визначено, що вартість колісних транспортних засобів та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах (пункт 7.53 Методики).

Згідно з Методикою провідними країнами-експортерами КТЗ є Німеччина - для КТЗ європейських виробників; США - для КТЗ американського ринку автомобілів (п. 7.53.1 Методики).

У додатку 8 до Методики вказано перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням.

Серед рекомендованих джерел вказаний довідник "SuperSCHWACKE", видавництва "Еutax", який використовується фахівцями-товарознавцями, експертами при визначенні рівня вартості вживаних ТЗ.

Згідно витягу з інтернет каталогу schwackenet.de №010296/28202146 від 07.12.2018 вартість даного колісного транспортного засобу становить 8750,00 EUR.

У спірному рішенні про коригування митної вартості №UА403000/2018/000114/2 від 10.12.2018 описано послідовність застосування методів визначення митної вартості: "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. На вимогу митного органу декларантом не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України, а саме: банківський платіжний документ, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом відповідно до положень частини четвертої статті 57 Митного кодексу України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 Митного кодексу України.

Митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості даного транспортного засобу з інтернет каталогу wwwschwackenet.de на рівні 8750,00 євро/шт."

Відповідач обґрунтував підставність і правомірність використання у спірному випадку відомостей оціночної діяльності програмного продукту Schwacke Net.

Відповідно до статей 57-58 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або невизначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України одним з другорядних методів визначення митної вартості є визначення за ціною договору щодо ідентичних товарів.

За приписами підпункту 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об`єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Отже, враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують митну вартість товару, відповідачем правомірно та відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства для визначення такої вартості використано періодичний довідник "SuperSCHWACKE".

Крім того, суд звертає увагу, що згідно повідомлення уповноваженої особи декларанта, на вимогу митниці не були надані обов`язкові для підтвердження заявленої митної вартості товарів документи, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а також додаткові документи, визначені частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

Проте, позивачем жодного із зазначених чи будь-яких інших документів на спростування сумнівів митного органу стосовно дійсного рівня митної вартості товару не надано.

10.12.2018 у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості №UА403000/2018/000114/2 надано картку відмови №UA403000/2018/00097 у митному оформленні митної декларації №UA403010/2018/010333.

Частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

10.12.2018 уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію №UA403010/2018/010406, за якою товар: "легковий автомобіль SKODA SUPER B, бувший у користуванні, модельний рік - 2014, календарний рік - 2014, колір чорний, номер кузова: НОМЕР_1 , тип кузова: універсал, тип двигуна: дизель, об`єм двигуна: 1598 см3, потужність 77 кВт, колісна формула 4x2, кількість дверей - 5, кількість місць для сидіння включаючи водія - 5, торгівельна марка: SCODA, виробник: SCODA, Чехія (CZ). Одержувач вантажу - ОСОБА_1 " випущено у вільний обіг.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2018/000114/2 від 10.12.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403000/2018/00097 є законними та обґрунтованими і до скасування не підлягають.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Тернопільської митниці ДФС підготувати та передати органам Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплаченої суми митних платежів в розмірі 28104,53 грн., то слід зазначити наступне.

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов`язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів.

Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

За приписами частини третьої статті 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені врегульовано Розділом ІІІ Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2017 за №976/30844.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому, повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства.

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання Тернопільської митниці ДФС підготувати та передати органам Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплаченої суми митних платежів в розмірі 28104,53 грн. не підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ході судового розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2018/000114/2 від 10.12.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403000/2018/00097.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд дійшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а, отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товару №UA403000/2018/000114/2 від 10.12.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403000/2018/0097 і зобов`язання Тернопільської митниці ДФС підготувати та передати органам Державного казначейства України висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплаченої суми митних платежів в розмірі 28104 (двадцять вісім тисяч сто чотири) гривні 53 коп. відмовити повністю.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Тернопільська митниця ДФС (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, 46020, )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 липня 2019 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.