Справа № 160/3708/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2019 року Справа № 160/3708/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Овсіннікова К.В.
представника відповідача Кекуатової Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АЛЬФАТЕХ" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АЛЬФАТЕХ" (далі - ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АЛЬФАТЕХ", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Дніпропетровська митниця ДФС, відповідач), в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати:
- рішення Дніпропетровської митниці ДФС №UA110190/2018/500024/1 від 28.12.2018 року про коригування митної вартості товарів за ВМД №UA110190/2018/512388;
Ухвалою суду від 02.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Представник Дніпропетровської митниці ДФС надав до суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при перевірці поданої позивачем митної декларації №UA110190/2018/512388 та документів, долучених до декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Так, згідно з пунктом 4 контракту дистриб`юторські права розповсюджуються лише на техніку виробництва SICHUAN Construction Machinery, але за ЕМД №UA110190/2018/512388 заявлено інший виробник. У інвойсі та пакувальному листі до заявленої партії товару зазначені реквізити MasterB/L, який не надано до митного оформлення. Митну декларацію країни відправлення, сертифікат якості та сертифікат походження не надані до митного оформлення. Не надано заяву на транспортування, як визначено у пункті 3.1. договору ТЕО. Враховуючи маршрут перевезення QINGDAO - Дніпро, до митної вартості не включено обов`язкову складову митної вартості - експедиторські витрати до кордону України. На вимогу відповідача позивачем надано додаткові документи: митну декларацію країни відправлення, комерційну пропозицію, заявку на ТЕО, специфікацію №7, лист декларанта від 27.12.2018 року №27-12/18, морський коносамент №575521473, прайс-лист. Митним органом досліджені надані документа, та зроблено висновок, що відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого декларантом рівня митної вартості витрат, пов`язаних з доставкою товару до погодженого порту відвантаження та вартості навантаження на транспортний засіб (морське судно), що пов`язані з транспортування до місця ввезення на митну територію України. Тому, враховуючи відсутність підтвердження складових митної вартості, виявлених невідповідностей заявленим відомостям, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товару; рішення про коригування митної вартості та картка відмови є обґрунтованими; підстави для задоволення позовних вимог відсутні; відповідач діяв у межах повноважень та у передбачений законом спосіб.
Представник відповідача надав відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, які викладені у позовній заяві.
Представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, викладені у відзиві на позов.
24.05.2019 року оголошено перерву у судовому провадженні до 30.05.2019 року за клопотання представника позивача; 30.05.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 13.06.2019 року для надання часу представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи; 13.06.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 01.07.2019 року.
В судовому засіданні 01.07.2019 року представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
21.12.2018 року ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АЛЬФАТЕХ" звернулось до Дніпропетровської митниці ДФС із електронною митною декларацією №UA110190/2018/512388 для здійснення митного оформлення товару "Шини пневматичні гумові нові для будівельних машин, протектор типу ялинка, посадочний діаметр обода більш як 61 см." маркування:
1) шина 12.5/80-18 EKR-4 (коефіцієнт швидкості А2, посадочний діаметр 18, коефіцієнт навантаження - 145) - 20 шт. торговельна марка - ECOLAND, країна виробництва - CN, виробник - QINGDAO KETER INTERNATIONAL C (товар №1);
2) шина 18.4-26 EKR-4 (коефіцієнт швидкості А2, посадочний діаметр 26, коефіцієнт навантаження - 146) - 18 шт. торговельна марка - ECOLAND, країна виробництва - CN, виробник - QINGDAO KETER INTERNATIONAL C (товар №2);
3) шина 23.5-25 У3/L3 (коефіцієнт швидкості А2, посадочний діаметр 25, коефіцієнт навантаження - 191) - 37 шт. торговельна марка - ECOLAND, країна виробництва - CN, виробник - QINGDAO KETER INTERNATIONAL C (товар №3).
Митна вартість вказаного товару визначена за ціною договору (основний метод) на загальну суму 24 787,75 доларів США.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме:
1. Оцінювана партія товару слідує відповідно до дистриб`юторського контракту від 24.11.2017 року №КЕ-24112017. Згідно п.4 цього контракту дистриб`юторські права розповсюджуються лише на техніку виробництва SICHUAN Construction Machinery. Але за ЕМД №UA110190/2018/512388 заявлено інший виробник QINGDAQ KETER INTERNATIONAL CO., LIMITED.
2. У інвойсі та пакувальному листі до заявленої партії товару зазначені реквізити MasterB/L, який не надано до митного оформлення.
3. Митну декларацію країни відправлення, сертифікат якості та сертифікат походження не надані до митного оформлення.
5. Пунктом 3.1 договору ТЕО передбачено надання заявки на транспортування. Зазначений документ не надано до митного оформлення.
6. Враховуючи маршрут перевезення QINGDAO -Дніпро до митної вартості не включено обов`язкову складову митної вартості - експедиторські витрати до кордону України.
Зазначені розбіжності у числових значеннях складових митної вартості ввезеного декларантом товару не дали можливості Митниці здійснити митне оформлення ввезеного позивачем товару за ціною договору (основний метод).
В рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
В рамках консультації, позивачем у відповідь на повідомлення №1 митниці 28.12.2018 року надано наступні додаткові документи: митну декларацію країни відправлення, комерційну пропозицію, заявку на ТЕО, специфікацію №7, лист декларанта від 27.12.2018 року №27-12/18, морський коносамент №575524173, прайс-лист.
За результатами розгляду додатково наданих документів митницею встановлено наступне:
- передбачені умовами контракту №КЕ-24112017 від 24.11.2017 року обов`язкові документи від виробника, що свідчать про якість товару від дистриб`ютора та підтверджують країну походження, декларантом не надані до митного оформлення;
- у наданому прайс-листі відсутня інформація щодо торговельних марок шин у пропозиції, адже згідно інформації офіційного сайту виробника, фірма QINGDAO KETER INTERNATIONAL CO., LIMITED виготовляє шини різних торговельних марок однакових типорозмірів;
- згідно діючих правил по оформленню вантажних декларацій при імпорті і експорті товарів з КНР (маніфест/положення N52, 2008 рік) у відповідній графі перекладеної як «Замовлення №», зазначається номер контракту імпорту-експорту товару (графа «Контракт №»). Вказані реквізити за номером JWDW18-112 не відповідають заявленому до митного оформлення номеру зовнішньоекономічного контракту КЕ-24112017;
- у наданій експортної МД зазначені реквізити морського коносаменту, який не подавався до митного оформлення;
- додатково надана заявка ТЕО не підписана експедитором, як це передбачено пунктом 4.4.1 договору ТЕО;
- передбачені пунктом 3.3 договору ТЕО №ТЕ060818-3 точні, достовірні відомості про характеристики товару зазначені не в повному обсязі;
- передбачений п.4.4.10 договору ТЕО №ТЕ060818-3 акт прийому-передачі не наданий до митного оформлення;
- враховуючи маршрут перевезення QINGDAO-Одеса-Дніпро, виокремлення у рахунку вартості транспортно-експедиційних послуг на території України та відсутності вартості транспортно-експедиційних послуг за її межами, встановлено, що декларантом не включено обов`язкову складову митної вартості експедиторські витрати до кордону України.
Відповідачем зроблено висновок про те, що з урахуванням зазначеного, відповідно ч. 10 ст.58 МКУ, відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого декларантом рівня митної вартості витрат, пов`язаних з доставкою товару до погодженого порту відвантаження та вартості навантаження на транспортний засіб (морське судно), що пов`язані з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України.
Позивач скористався наданим частиною 7 статті 55 Митного кодексу України правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 28.12.2018 № UА110190/2018/512689.
Під час дії гарантійних зобов`язань позивач звернувся до митниці листом від 27.02.2019 №27/02-1 щодо надання додаткових документів для перегляду прийнятого митницею рішення від 28.12.2018 № UА110000/2018/500024/1.
Митницею розглянуто додатково надані документи та листом від 06.03.2019 № 528/10/04-50-19-01 повідомлено позивача про те, що рішення про коригування митної вартості від 28.12.2018 № UА110000/2018/500024/1 залишається чинним, оскільки виявлені митницею розбіжності та неповнота відомостей не спростовані шляхом надання додаткових документів під час дії гарантійних зобов`язань.
ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АЛЬФАТЕХ", не погодившись з рішення про коригування митної вартості та карткою відмови, звернулось до суду з позовом про їх скасування.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року, далі по тексту - МК України).
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до підпунктів 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 МК України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 МК України).
Згідно зі статтями 246, 248 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Згідно зі статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 24.11.2017 року № КЕ-24112017.
Відповідно до пункту 4 зазначеного контракту, дистриб`юторські права розповсюджуються лише на техніку виробництва SICHUAN Construction Machinery. Але за ЕМД №UA110190/2018/512388 заявлено інший виробник QINGDAQ KETER INTERNATIONAL CO., LIMITED.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обгрунтування наявних невідповідностей.
Також, митним органом встановлено, що відповідно до розділу 11 контракту від 24.11.2017 року № КЕ-24112017 умови та строки поставки кожної окремої партії товару визначаються сторонами у специфікаціях.
Відповідно до Специфікації від 30.08.2018 № 7 до контракту від 24.11.2017 року №КЕ-24112017 сторони умовами поставки визначили FOB QINGDAO.
Отже, за умовами FОВ покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до порту призначення.
Проте, надані до митного оформлення дві заяви від 08.10.2018 року до договору транспортного експедирування від 06.08.2018 року №ТЕ 060818-3 містять різні відомості про вартість надання послуги: "1*4190usd" та "1*2780usd".
Крім того, заявка від 08.10.2018 року містить відмості про інвойсну вартість вантажу 24 787,75 доларів США та задекларовані реквізити комерційного інвойсу №КТ18AF06EC07ST21/591 від 22.10.2018 року, дата якого не кореспондується з датою заявки.
Згідно з підпунктом 6.7. пункту 6 договору транспортного експедирування № ТЕ 060818-3 від 06.08.2018 року рахунок на транспортно-експедиційні послуги надається клієнту експедитором у національній валюті (гривні) за курсом продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на час закриття попередніх торгів перед датою виставлення рахунку.
Згідно даних офіційного інтернет сайту курс продажу долара США на міжбанку на 13.12.2018 року на час закриття торгів склав - 27.7800.
Суд критично оцінює доводи представник позивача про те, що заявка від 08.10.2018 року з визначенням вартості "1*2780usd" надана помилково і потрібно вважає вірною заявку із зазначенням "1*4190usd", та зазначає, що такі доводи не підтверджені жодними належними доказами.
При цьому, судом відхиляються доводи представника позивача про відсутність розбіжностей у числових значеннях визначення митної вартості товару, оскільки вказані твердження представником позивача жодними доказами не підтверджені, навпаки, представник позивача не довів розбіжностей у сумах витратах на транспортування товару за межами України, які є складовими митної вартості товару згідно до вимог частини 10 статті 58 МК України, з урахуванням того, що заявлено у складі митної вартості витрати на транспортування у розмірі 78 863,76 грн. згідно декларації митної вартості, а рахунки містять відомості про суму транспортних витрат у розмірі 116 762,77 грн.
Крім того, згідно з чинними правилами по оформленню вантажних декларацій при імпорті і експорті товарів з КНР (маніфест/положення N52, 2008 рік) у відповідній графі перекладеної як «Замовлення №», зазначається номер контракту імпорту-експорту товару (графа «Контракт №»). Вказані реквізити за номером JWDW18-112 не відповідають заявленому до митного оформлення номеру зовнішньоекономічного контракту КЕ-24112017.
Суд критично оцінює наданий позивачем лист відправника від 02.01.2019 року №020119-1 (з перекладом), у якому зазначено, що номер JWDW18-112 є внутрішнім номером та означає номер партії цих шин, оскільки зовнішньоекономічним договором та іншими документами, що стосуються поставки, не визначено та взагалі відсутнє посилання на номер партії.
Наведені розбіжності у поданих декларантом додаткових документах не спростовані представником позивача у ході судового розгляду справи належними, достатніми та достовірними доказами у розумінні статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані декларувати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У зв`язку з наведеним, суд приходить висновку, що відсутність повних та достовірних відомостей, що підтверджують здійснення покупцем всіх платежів, у тому числі і витрат понесених на транспортування товару до митного кордону України (які включаються в обов`язковому порядку до числових значень складової митної вартості товару), з урахуванням умов постави - FOB, унеможливлюють підтвердження числового значення митної вартості імпортованих товарів за заявленою декларантом ціною договору (основним методом).
Вищезазначене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені статті 58 МК України в повному обсязі.
Також, судом відхиляються доводи представника позивача стосовно того, що оспорюване рішення не містить обґрунтування причин через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, не містить інформації у митного органу, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та інше, з огляду на те, що вказане не відповідає дійсності та зміст оспорюваного рішення містить всі відомості щодо обґрунтованих сумнівів, які саме подані позивачем документи містили розбіжності та неповні дані, а також які документи не надані до митного оформлення про що зазначалося не тільки у оспорюваному рішення, а й у повідомленнях, які неодноразово надсилалися позивачеві та вказане свідчить про дотримання митним органом процедури проведення консультацій з метою правильності визначення митної вартості товару, що відповідає вимогам митного законодавства України.
Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідності визначення митної вартості товару саме за методом 2б (визначення митної вартості за ціною щодо подібних товарів) тобто дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України.
За таких обставин, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA110190/2018/500024/1 від 28.12.2018 року прийняте відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для його прийняття, і відповідає критеріям, визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АЛЬФАТЕХ" задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 08 липня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар