Справа № 681/690/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/690/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дідек М.Б.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

25 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Полонський районний суд Хмельницької області із адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 4800/20500/18 від 26 вересня 2018 року, за якою його було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Полонський районний суд Хмельницької області рішенням від 05.06.2019 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам Закону, прийняте без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також без дотримання принципу рівності перед законом та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягало скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності в межах чинного законодавства, оскільки 13.07.2018 ОСОБА_1 рекомендованим листом № ФОП -9027/20/03-70-61/36 від 13.07.2018 був викликаний для вирішення питання що встановлення обставин не вивезення автомобіля марки «RENAULT VELSATIS», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також щодо вирішення питання про складення протоколу про порушення митних правил. 26.09.2018 на 10 год. для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не з`явився, тому у відповідності до ч.4 ст.526 МКУ справу було розглянуто за його відсутності. Враховуючи, що ОСОБА_1 своєчасно не вивіз транспортний засіб, який без законних підстав фактично перебував 94 дні на території України, щодо його дій було винесено постанову про порушення ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем 26.05.2018 було ввезено на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобіль марки «RENAULT VELSATIS», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит».

Станом на день складення протоколу про порушення митних правил, а саме 28.08.2018 року, вказаний автомобіль був вивезений позивачем за межі митної території України 19.06.2018, що підтверджується листом Хмельницької митниці ДФС.

Крім того, у справі встановлено, що позивач намагався вивезти даний транспортний засіб ще 01.06.2018 на лафеті, оскільки він мав несправності, на що отримав відмову у митному оформленні випуску транспортного засобу, з якою ОСОБА_1 не погодився і оскаржував до вищестоячого органу.

04.06.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до митниці про неможливість вивезення автомобіля у зв`язку з поломкою та надав підтверджуючі документи про здійснення ремонту транспортного засобу.

05.06.2018 позивач отримав відповідь про необхідність надати підтверджуючі документи, які підтверджують обставини непереборної сили (поломки) .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

При цьому, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст. 486 Митного кодексу України).

Згідно ст. 491 вказаного кодексу підставами для порушення справи про порушення митних правил, зокрема є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Статтею 498 Митного кодексу України визначено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, Митним кодексом України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення.

Також, Митним кодексом України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем у справі подано до суду доказ у формі копії листа повідомлення про вирішення питання щодо складання протоколу та копію квитанції про відправлення рекомендованого листа (датоване 10.08.2018) без повідомлення про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів зазначає, що оскільки відповідно до положень ст. 526 МК України такий лист відповідач зобов`язаний був направити з повідомленням про вручення поштової кореспонденції, що свідчить про те, що зазначені дії митницею зроблено не було.

Також, згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Тобто, правопорушник вважається належним чином повідомленим про час і місце слухання справи в тому разі, коли митницею не лише відправлено на адресу такої особи листа повідомлення про розгляд його питання, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Згідно матеріалів справи встановлено, що на розгляд протоколу складеного щодо нього 28.08.2018, який відбувався 26.09.2018, ОСОБА_1 взагалі не повідомлявся.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача про належне повідомлення позивача про розгляд справи не заслуговують на увагу, оскільки не надано належних доказів, які б свідчили про його належне повідомлення, а відтак митним органом проведено розгляд справи про порушення митних правил за відсутності позивача та без наявних даних про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, що є порушенням права на захист та суперечить вимогам закону.

Крім того, у справі встановлено, що позивач намагався вивезти даний транспортний засіб ще 01.06.2018 на лафеті, оскільки він мав несправності, на що отримав відмову у митному оформленні випуску транспортного засобу, з якою ОСОБА_1 не погодився і оскаржував до вищестоячого органу.

04.06.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до митниці про неможливість вивезення автомобіля у зв`язку з поломкою та надав підтверджуючі документи про здійснення ремонту транспортного засобу.

05.06.2018 позивач отримав відповідь про необхідність надати підтверджуючі документи, які підтверджують обставини непереборної сили (поломки) .

Станом на день складення протоколу про порушення митних правил, а саме 28.08.2018 року, вказаний автомобіль був вивезений позивачем за межі митної території України 19.06.2018, що підтверджується листом Хмельницької митниці ДФС.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про не належне повідомлення позивача про розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, реалізувати інші права, передбачені ст.498 Митного кодексу України, що є безумовною підставою для скасування постанови про порушення митних правил.

Отже, представлені сторонами докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам Закону, прийняте без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також без дотримання принципу рівності перед законом та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому є неправомірним та підлягало скасуванню.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.