Справа № 480/1871/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. Справа № 480/1871/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить зобов`язати Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді п`ять років стажу роботи, вимога щодо визначена законом та надає право на призначення судді, та здійснити нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 05 серпня 2018 року.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 21.12.2017 р. № 4215/0/15-17 його звільнено з посади судді Господарського суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та в подальшому, з 23.12.2017 р. призначено довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 80 % від суддівської винагороди. На момент звільнення позивача його стаж роботи на посаді судді, для обчислення та отримання доплати за вислугу років становив 20 років 01 місяць 28 днів. Як вказано позивачем, до призначення на посаду судді. позивач працював на посаді старшого юрисконсульта Сумської контори «Хіммашпостачзбут» з 18.05.1978 по 04.12.1986, на посаді юрисконсульта Управління капітального будівництва Сумського облвиконкому з 23.12.1986 по 02.10.1989 та з 01.03.1990 по 05.05.1992, на посаді ведучого юрисконсульта Сумської обласної дирекції Укрсоцбанку з 06.05.1992 по 16.04.1996, на посаді ведучого юрисконсульта Будівельного відділення Промінвестбанку з 24.04.1996 по 01.10.1996, проте вказаний період не було зараховано до його стажу. З приводу даного питання позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди судді. Однак отримав відмову із посиланням на те, що до позивача не застосовується ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання зазначеної ухвали суду, представником Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області було надано до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що відповідно ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судців» робота на посадах зазначених в позовній заяві не враховується до стажу роботи на посаді судді, а тому її зарахування до стажу судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання є безпідставним (а.с. 47).

У зв`язку з проведенням 18.06.2019 року державної реєстрації припинення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було допущено заміну позивача - Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання був здійснений із урахуванням довідки, виданої Господарським судом Сумської області від 26.12.2017 № 06-73/10128. Стаж роботи позивача на посаді судді склав 20 років 01 місяць 28 днів. Відповідно до частини 2 статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус судців» (починаючи з 05.08.2018 - дати набрання чинності Закону від 12.07.2018 № 2059) до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної спрямованості), вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення судді на посаду. Однак, вказана норма не стосується перерахунку стажу роботи на посаді судді, оскільки позивачу вже призначено щомісячне довічне грошове утримання (а.с. 58).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вищої Ради Правосуддя від 21 грудня 2017 року № 4215/0/15-17 позивача звільнено з посади судді Господарського суду Сумської області в зв`язку з поданням заяви про відставку, у зв`язку з чим позивач набув статус судді у відставці та є отримувачем довічного грошового утримання судді у відставці.

З 26.12.2017 року позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80 % від суддівської винагороди відповідно до довідки, виданої Господарського суду Сумської області.

Згодом позивач звернувся до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 18.03.2019 року, в якій просив здійснити перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, здійснивши нарахування і виплату його у розмірі 90% суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, починаючи з 05 серпня 2018 року та здійснювати нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання у такому розмірі (90% суддівської винагороди) у подальшому (а.с. 11-12). Дана заява обгрунтована тим, що до призначення на посаду судді позивач працював на посаді старшого юрисконсульта Сумської контори «Хіммашпостачзбут» з 18.05.1978 по 04.12.1986, на посаді юрисконсульта Управління капітального будівництва Сумського облвиконкому з 23.12.1986 по 02.10.1989 та з 01.03.1990 по 05.05.1992, на посаді ведучого юрисконсульта Сумської обласної дирекції Укрсоцбанку з 06.05.1992 по 16.04.1996, на посаді ведучого юрисконсульта Будівельного відділення Промінвестбанку з 24.04.1996 по 01.10.1996 року. Таким чином, на думку позивача, до його стажу роботи на посаді судді господарського суду та державного арбітра Держарбітражу, що складає 20 років 2 місяці, має бути зараховано стаж роботи за спеціальністю (стаж роботи юрисконсульта) 5 років, згідно ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судців», а тому з 05.08.2018 року нарахування і виплата позивачу щомісячного довічного грошового утримання має здійснюватися в розмірі 90 % суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді.

Листом від 02.04.2019 року № 165/Л Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивача, що відповідно до частини 2 статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 05.08.2018р. (дата набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 р. №»2059-VIII (далі Закон № 2059)), до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення судді на посаду, але вказана норма не застосовується для перерахунку стажу роботи на посаді судді, оскільки позивачу вже призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Дана норма закону застосовується для обчислення стажу який дає право на призначення судді вперше та перерахунку стажу суддям, які працюють на посадах суддів на підставі виданих в судах наказах. Іншого чинним законодавством не передбачено (а.с. 13).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Станом на дату призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання дане питання врегульовано положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII.

Відповідно до положень ст. 137 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

При цьому, як передбачено п. 25 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI був чинним Закон України від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів", відповідно ч. 4 ст. 43 якого, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Таким чином, посади юрисконсульта та ведучого юрисконсульта, які позивач обіймав з 18.05.1978 року по 04.12.1986 року, з 23.12.1986 року по 02.10.1989 року, з 01.03.1990 року по 05.05.1992 року, з 06.05.1992 року по 16.04.1996 року та з 24.04.1996 року по 01.10.1996 року згідно законодавства (в редакції на час обрання позивача на посаду судді 19.03.1998 року) не передбачала пільг, які б прирівнювались до стажу на посаду судді. Крім того стаж зазначеної посади не враховувався й до стажу судді, який дає право на відставку.

Конституційний Суд України у рішенні № 4-рп/2016 від 08.06.2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п`ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) зазначив, що "підставою для отримання матеріального забезпечення судді після припинення його повноважень є виключно конституційно визначений статус професійного судді. Тому таке забезпечення суддів залежить від умов, пов`язаних зі статусом судді та його професійною діяльністю щодо здійснення правосуддя, і не може залежати від інших умов, у тому числі соціального забезпечення, яке призначається і виплачується на загальних засадах та передбачене іншими, крім Закону № 2453-VI, законами України" (пп. 6.2 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013). Таким чином, умови та порядок здійснення професійних повноважень суддею визначають рівень його забезпечення у відставці.

Різниця у правах суддів, які вийшли у відставку до 30.09.2016, і суддів, які вийдуть у відставку, має конституційну основу та випливає з різних вимог, за яких особа набуває (підтверджує) статус судді та у яких здійснюється правосуддя.

З аналізу наведених вище норм суд вбачає, що стаж роботи на посаді судді, призначеного чи обраного на посаду до набрання чинності Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, визначається відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Це підтверджується також положеннями Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Суд зазначає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 09.11.2018 року у справах №243/5236/17, №713/1064/17 та №559/443/17, а згідно з статтею ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки робота на зазначених посадах, на день обрання позивача суддею та на день призначення щомісячного довічного грошового утримання, не визначалася як стаж, що дає право на відставку, суд доходить висновку щодо відсутності правових підстав для її зарахування до стажу роботи на посаді судді.

Як було зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини "Реквеній проти Угорщини" № 25390/94, після закінчення чинності нормативно-правові акти, як регулятори суспільних правовідносин, набувають, зокрема, ознаки передбачуваності, що дає змогу кожному учаснику суспільних відносин, відповідним чином визначати свою поведінку, передбачити наслідки певних дій.

При цьому слід зауважити, що законне очікування позивача на право зарахування до стажу роботи, що дає право на надбавку за вислугу років стосується саме положень Закону, який був чинний на час призначення позивача на посаду.

Крім того зміни до статті 137 Закону "Про судоустрій і статус суддів" 1402-VIII від 02.06.2016 року, яку доповнено частиною другою, внесено після звільнення позивача з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зарахування позивачу до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи на посадах старшого юрисконсульта Сумської контори «Хіммашпостачзбут» з 18.05.1978 по 04.12.1986, на посаді юрисконсульта Управління капітального будівництва Сумського облвиконкому з 23.12.1986 по 02.10.1989 та з 01.03.1990 по 05.05.1992, на посаді ведучого юрисконсульта Сумської обласної дирекції Укрсоцбанку з 06.05.1992 по 16.04.1996, на посаді ведучого юрисконсульта Будівельного відділення Промінвестбанку з 24.04.1996 по 01.10.1996 року, що складає п`ять років, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді п`ять років стажу роботи, вимога щодо визначена законом та надає право на призначення судді, та здійснити нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 05 серпня 2018 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек