Справа № 420/2110/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2110/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної прикордонну служби України № 35 від 22.02.2019 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи з 24 вересня 2018 року ОСОБА_1 ; зобов`язати Державну прикордонну служби України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи з 24 вересня 2018 року, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.04.15 року проходив Обласну медико-соціальну експерту комісію в м. Одеса та йому визначено ступінь втрати професійної працездатності «двадцять відсотків». 24.09.2018 року він проходив Обласну медико-соціальну експерту комісію в м. Одеса та йому під час первинного огляду встановлено другу групу інвалідності, після чого він звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Однак, йому відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1 звернувся до МСЕК вперше в 2015 році, а вдруге (повторно) в 2018 році та між зверненнями пройшов дворічний термін. Разом з тим, довідкою МСЕК серії 12ААБ № 033570 йому встановлено інвалідність з 24.09.2018 року за наслідками первинного огляду. При цьому, п. 4 ст. 16-3 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" на нього не розповсюджується, оскільки зміни вступили в силу 01.01.2017 року.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється. Оскільки ОСОБА_1 первинно втрату працездатності було встановлено 22.04.2015 року (20%) та він скористався правом на отримання одноразової допомоги, під час огляду 24.09.2018 року йому була встановлена ІІ група інвалідності, тобто через 3 роки та 5 місяців, після первинного огляду, а тому з урахуванням імперативних приписів, що містяться в п. 4 ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у позивача відсутнє право на одноразову допомогу.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказує, що право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду, оскільки першочергово є встановленим той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі.

Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24 червня 2019 року винесено ухвалою про розгляд справи № 420/2110/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10 липня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 12 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (від 12.07.2019 року вхід. № ЕП/5183/19).

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, замінено відповідача по справі з Державної прикордонної служби України на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

16 липня 2014 року госпітальною військово-лікарською комісією при Центральному клінічному госпіталі Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 встановлено діагноз про причинний зв`язок захворювання, а саме: «захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби», про що видано довідку № 307 (а.с. 16).

Згідно довідки серії 10 ААА № 125592 від 22.04.2015 року ОСОБА_1 встановлено 20 % ступені втрати професійної працездатності (а.с. 28).

28 травня 2015 року рішенням Державної прикордонної служби України № 145 ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 20 % від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб в сумі 17052,00 грн. (а.с. 95).

15 червня 2018 року постановою ЦВЛК Держприкордонслужби України затверджено, що захворювання ОСОБА_1 «так, пов`язані з проходженням військової служби», травма «так, пов`язана із захистом Батьківщини» (а.с. 27).

17 вересня 2018 року наказом начальника 26 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 336-ОС ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних Сил України, за ст. 26, ч. 6 п. 2 пп. «а» (за станом здоров`я) ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 15).

Згідно довідки серії 12 ААБ № 033570 від 24.09.2018 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності (а.с. 28 з.б.).

25 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського прикордонного загону із заявою про видачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, згідно постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року, до якої додано: довідку до акта огляду медико-соціальною комісією № 033570, свідоцтво про хворобу № 232/616 від 29.08.2018 року, виписний епікриз, витяг з наказу від 17.09.2018 року № 336-ОС, копію паспорта та ІПН (а.с. 29-32).

30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Одеського прикордонного загону із заявою про видачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності, згідно постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року (а.с. 29 з.б., 97).

26 грудня 2018 року Військовою частиною НОМЕР_1 складено висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (а.с. 98).

28 грудня 2018 року Військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я Директора фінансово-економічного департаменту головного бухгалтера полковника ОСОБА_2 до Державної прикордонної служби України направлено документи для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який отримано Державною прикордонною службою України 08.01.2019 року вхід. № 1098/0/3-Вх (а.с. 96).

22 лютого 2019 року Державною прикордонною службою України прийнято рішення № 35 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", підполковнику запасу ОСОБА_1 (а.с. 48).

Згідно ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Згідно ч. 2 ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Відповідно до ч. 6, 9 ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 6 Порядку № 975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникає у військовослужбовця з дати зазначеної у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності з дати зазначеній у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності, при цьому, підставою для призначення та виплати одноразової грошової допомоги є захворювання, пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Згідно ч. 8 ст. 16-3 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Як вбачається з матеріалів справи довідкою серії 10 ААА № 125592 від 22.04.2015 року ОСОБА_1 встановлено 20 % ступені втрати професійної працездатності (а.с. 28).

Довідкою серії 12 ААБ № 033570 від 24.09.2018 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, при цьому в графі «дата огляду» вказано « 24.09.2019 року», а в графі «огляд інваліда» - «первинний» (а.с. 28 з.б.).

Тобто, довідкою серії 12 ААБ № 033570 від 24.09.2018 року ОСОБА_1 первинно встановлено другу групу інвалідності.

Таким чином, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, у позивача наявне право на отримання одноразової грошової допомоги, причиною якого є наявність захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби та встановлення другої групи інвалідності, оскільки встановлення другої групи інвалідності відбулося 24.09.2018 року під час первинного огляду ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою серії 12 ААБ № 033570 від 24.09.2018 року (а.с. 28 з.б.).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 звернувся до МСЕК вперше в 2015 році, а вдруге (повторно) в 2018 році та між зверненнями пройшов дворічний термін, що з урахуванням приписів ст. 16-3 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" виключає можливість призначення та виплати грошової допомоги, з огляду на наступне.

З аналізу приписів ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, вбачається, що законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або відсотку втрати працездатності.

Разом з тим, положення статті ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягають застосуванню при вирішення питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (меншого відсотка втрати працездатності) та розміром одноразової грошової допомоги яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (більшого відсотка втрати працездатності).

Статтею 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а ст. 16-3 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності 01.01.2017 року, пункт 4 статті 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, з урахування приписів ст. 58 Конституції України, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності 01.01.2017 року, не може розповсюджуватись на спірні правовідносини. Застосування даної норми стосовно ОСОБА_1 можливе лише у разі повторної зміни (встановлення) групи інвалідності з 24.09.2018 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20 березня 2018 року по справі № 295/3091/17 ( провадження№ К/9901/5281/17).

Крім того, статтею 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, а саме якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, рішення Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 року № 35 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підполковнику запасу ОСОБА_1 будь-яких визначених ст. 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підстав не містить (а.с. 48).

За таких підстав, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому рішення Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 року № 35 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Суд може прийняти рішення про зобов`язання органу владних повноважень прийняти певне рішення, в разі, якщо можливість прийняття єдиного альтернативного рішення виключена судом.

Відповідно до п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно п. 12, 13 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів). Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Отже, зазначеними приписами законодавства визначений певний порядок розгляду заяви та прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 року № 35 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підполковнику запасу ОСОБА_1 ; зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, ч. 9 ст. 205, 242-246, 250, 255, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 року № 35 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підполковнику запасу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.