Справа № 140/1891/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1891/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган) про визнання протиправною відмови щодо перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 25 квітня 2019 року, з урахуванням уже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 червня по 25 серпня 1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС) у складі в/ч 43187. 14 травня 2019 року позивач звернувся до Луцького об`єднаного управління пенсійного фонду України, правонаступником якого є Головне управління ПФУ у Волинській області, із заявою про перерахунок і виплату пенсії. Листом № 523/К-01 від 31 травня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовило йому у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28 лютого 1991 року (далі Закон № 796), яку позивач уважає протиправною.

При цьому зазначив, що відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Отже, із 25 квітня 2019 року у ОСОБА_1 виникло право на пенсію, обчислену із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись наведеним, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (арк. спр. 1).

У відзиві на позов № 10126/06-39 від 18 липня 2019 року (арк. спр. 43-46) представник відповідача просив закрити провадження у даній справі на підставі частини восьмої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку із проведенням перерахунку пенсії ОСОБА_1 , обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи із 01 липня 2019 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі (арк. спр. 51).

Від представника позивача 29 липня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій він зазначив, що пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із 01 липня 2019 року. У зв`язку із чим просив позовні вимоги задовольнити у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, за період із 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року включно (арк. спр. 52).

У силу частини першої статті 47 КАС України суд продовжує розгляд даного спору за первісними позовними вимогами та не враховує заяву позивача як зменшення розміру позовних вимог.

Суд, перевіривши доводи позивача і відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11 червня 1987 року був призваний Луцьким ОМВК із ціллю виконання обов`язку по ліквідації аварії на ЧАЕС. У період із 11 червня по 25 серпня 1987 року виконував обов`язки по ліквідації аварії на ЧАЕС. Вказані обставини стверджуються довідкою Луцького районного військового комісаріату № 719, військовим квитком серії НОМЕР_1 , довідкою військової частини № 43187 від 25 серпня 1987 року (арк. спр. 12-14). У результаті ОСОБА_1 отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, втрату професійної працездатності на 60%, інвалідність ІІІ групи (арк. спр. 8-10).

Позивач перебуває на обліку у Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності, унаслідок захворювання, пов`язаного із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Чотирнадцятого травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького об`єднаного УПФ у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату із 01 жовтня 2017 року пенсії, обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (арк. спр. 17-18). У заяві позивач посилався на Рішення Конституційного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19), яким словосполучення "дійсної строкової" у частині третій статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційним.

Листом № 523/К-01 Головне управління ПФУ у Волинській області відмовило позивачу у такому перерахунку у зв`язку із відсутністю права на такий перерахунок в останнього. Щодо посилання ОСОБА_1 на Рішення Конституційного Суду від 25 квітня 2019 року відповідач зазначив, що вказане рішення не містить положень щодо порядку його виконання (арк. спр. 19).

Позивач, убачаючи у такій відмові порушення своїх прав та інтересів звернувся за їх захистом у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 10 Закону №796, визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які: безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців; працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості; а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 59 Закону №796 у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь: у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд зазначає, що рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ) 2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Словосполучення «дійсної строкової», що міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Із аналізу вищезазначених правових норм убачається, що Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з урахуванням Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: на військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Отже, відповідно до зазначеної норми Закону право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, є у осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Також суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів від 15 листопада 2017 pоку № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Постанова) було внесено зміни у Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 pоку № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, Пенсійному фонду України було доручено забезпечити проведення перерахунків пенсій, призначених особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, за матеріалами пенсійних справ.

Пунктом 3 Постанови прямо встановлено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 жовтня 2017 року.

Зазначеною Постановою доповнено пункт 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 pоку № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пунктом 9-1 такого змісту: за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.

Тобто, із урахуванням вимог частини третьої статті 59 Закону 851, рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року, та підзаконних нормативно-правових актів - постанови КМ України від 15 листопада 2017 pоку № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМ України від 23 листопада 2011 pоку № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у позивача саме із 25 квітня 2019 року виникло право (яке треба заявити пенсійному органу) на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, як ліквідатора наслідків Чорнобильської катастрофи, унаслідок чого став інвалідом ІІІ групи.

Як установлено судом, позивач виявив таке бажання та звернувся до відповідача із відповідною заявою, однак, отримав відмову пенсійного органу.

Водночас, у відзиві на позов відповідач вказав, що здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обчисливши її із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати за спеціальною формулою, встановленої законом на 1 січня відповідного року, із 01 липня 2019 року. Вказані обставини підтвердив витягом із підсистеми призначення та виплати пенсій від 17 липня 2019 року (арк. спр. 48-49).

За результатами дослідження вказаного витягу судом установлено, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 7 059 грн 12 коп., підвищення, як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни ІІІ групи, становить 469 грн 20 коп., додаткова пенсія, як інваліда ІІІ групи із числа ліквідаторів ЧАЕС, становить 284 грн 70 коп.

Отже, суд уважає установленим на підставі досліджених доказів, факт здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону № 851 із 01 липня 2019 року.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених вище обставин, суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами у повній мірі не спростовано доводи адміністративного позову, не доведено правомірності своїх рішень щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, а відтак, належним способом захисту прав позивача є часткове задоволення позову шляхом прийняття рішення про визнання протиправною відмови щодо перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням уже виплачених сум за період із 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року. При цьому, у задоволенні позову в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням уже виплачених сум із 01 липня 2019 року необхідно відмовити.

У силу приписів статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, за період із 25 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року.

У задоволенні позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, із 01 липня 2019 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 29 липня 2019 року.