Справа № 540/637/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/637/19
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не витребування пенсійної справи та не поновлення виплати пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області витребувати пенсійну справу з місця зберігання, та поновити виплату пенсії за вислугу років з 04.02.2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є громадянином України, проживав в Автономній Республіці Крим, де йому з 05.05.2006 року призначена пенсія за вислугу років. В 2011 році позивач виїхав на постійне місце проживання до держави Ізраїль, у зв`язку з чим виплату пенсії припинено. В лютому 2019 року позивач через свого представника подав заяву до ГУ ПФУ в Херсонській області про поновлення виплати раніше призначеної пенсії та витребування його пенсійної справи. Однак, Управління своїм листом від 28.02.2019 року без наведення належних правових підстав відмовило у задоволенні вказаних вимог позивача. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, такими, що суперечать чинному законодавству, у зв`язку з чим, просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 04.02.2019 року, поданої через представника ОСОБА_2 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 04.02.2019 року, подану через представника ОСОБА_2 , та прийняти відповідне рішення з урахуванням правових висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, неповному з`ясуванні судом обставин справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, з 05.05.2006 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим та одержував пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У 2011 році року ОСОБА_1 виїхав за кордон на постійне місце проживання до Ізраїлю, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль, у зв`язку із чим виплату раніше призначеної пенсії позивачу Управління припинило.

04.02.2019 року позивач через свого представника згідно нотаріально посвідченої довіреності звернувся в ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою, в якій просив поновити виплату раніше призначеної пенсії та витребувати його пенсійну справу.

До заяви представник додав: нотаріально посвідчену копію паспорта позивача, нотаріально посвідчену копію пенсійного посвідчення, копію довідки з місця роботи, копію довідки про доходи Ощадбанку, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, нотаріально посвідчену копію довіреності представника та копію паспорта, картки фізичної особи - платника податків представника.

Листом від 28.02.2019 року №25/І-99-1 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило представника позивача ОСОБА_2 про те, що заява про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 буде розглянута у випадку його особистого звернення із такою заявою до відповідного органу ПФУ за місцем проживання.

Також, у відзиві на адміністративний позов Управління зазначає, що доказів, які б підтверджували перебування позивача на обліку в ГУ ПФУ в Автономній Республіці Крим, окрім посвідчення від 25.05.2006 року №18945, не надано, інші документи, які б підтверджували факт перебування позивача на пенсійному обліку та сама пенсійна справа до Управління не надходили, а тому відсутні обставини для вирішення органом пенсійного фонду питання про поновлення позивачу пенсії.

Не погоджуючись із відмовою Управління у поновленні виплати пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію, призначену відповідно до національного законодавства, незалежно від місця свого проживання.

Оскільки під час звернення із заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивач діяв обґрунтовано та з дотриманням порядку звернення за пенсією, суд дійшов висновку, що відмова Управління в задоволенні вказаної заяви не відповідає чинному законодавству, але, з огляду на те, що відповідач не прийняв до розгляду заяву позивача, суд вбачав підстави для часткового задоволення позову та зобов`язання органу пенсійного фонду повторно розглянути поставлене перед ним питання у встановленому порядку.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 49 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Колегія суддів враховує, що згідно із ст. 51 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

В своєму Рішенні №25-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що оспорюваними нормами Закону №1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.

Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Висновки Конституційний Суд України кореспондуються із висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року.

Таким чином, оскільки положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №25-рп/2009, колегія суддів вважає, що позивач має право на виплату пенсії незалежно від його місця проживання та дати виїзду за кордон.

Слід зазначити, що відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за правилами п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1, поновлення виплати пенсії здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Враховуючи, що наведеними правовими нормами визначено можливість звернення за поновленням виплати пенсії як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, всі необхідні документи щодо обчислення пенсійних виплат містяться в матеріалах пенсійної справи позивача, тобто є у розпорядженні органу пенсійного фонду, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач відмовив позивачу у задоволенні відповідної заяви фактично з формальних підстав, необґрунтовано і в порушення чинного законодавства.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року №1207-VII сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територію.

Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України від 15.04.2014 року №1207-VII виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказані положення кореспондуються із приписами п. 14-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно із п. 2 Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року №234, пенсійне забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та надання таким особам соціальних послуг здійснюються визначеними Пенсійним фондом України головними управліннями Пенсійного фонду України, а осіб, які отримують пенсію відповідно до інших законодавчих актів, - управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.07.2014 року за №804/25581, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначено органом, що здійснює пенсійне забезпечення та надає соціальні послуги особам, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на те, що останнім місцем проживання ОСОБА_1 до виїзду за кордон було АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ГУ ПФУ в Херсонській області є належним органом, який уповноважений на вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії позивачу.

Водночас, відповідно до п. 4 Порядку від 02.07.2014 року №234 територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Пунктом 5 Порядку від 02.07.2014 року №234 визначено, що порядок звернення осіб за призначенням (перерахунком), поновленням виплати пенсії особам, переведенням з одного виду пенсії на інший, наданням соціальних послуг, а також підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики.

Таким чином, при надходженні відповідної заяви про поновлення пенсії відповідач зобов`язаний витребувати пенсійну справу шляхом звернення із запитом до органів Російської Федерації.

Прийняттю рішення органом Пенсійного фонду передує певна процедура розгляду поданої заяви, яка спрямована на перевірку правильності оформлення поданих документів та їх достатності, однак дій на виконання вказаних положень відповідач не вчинив.

При цьому, оскільки за результатами розгляду поданої пенсіонером заяви відповідний орган пенсійного фонду не приймав відповідне рішення, у тому числі, не прийняв до розгляду заяву позивача, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити ці дії в судовому порядку.

Доводи позивача у відзиві на апеляційну скаргу щодо наявності підстав для зміни судового рішення не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, з огляду на те, що із відповідною скаргою на судове рішення позивач не звертався.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: М.П. Коваль