Справа № 520/1456/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р. № 520/1456/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретарі судового засідання - Молчанової О.М.,

за участю:

представника позивача - Філіп`євої В.В.,

представника відповідача - Лютянського М.Я.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Укрбалпром" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Укрбалпром" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 18.10.2018р. № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робот, послуг), 14060100, в сумі 881832,50 грн., в тому числі: 705466 грн. - за податковими зобов`язаннями, 176366,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 18.10.2018р. № про відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 705466,30 грн., про застосування штрафу в сумі 352733,15 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 12.11.2018р. № про відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим пункту 120.2 статті 120 ПКУ, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 705 466,30 грн., після отримання податкового повідомлення-рішення від 18.10.18. № в сумі 352733,15 грн.

В обґрунтування доводів заявленого позову зазначив, що Відповідачем невірно застосовано статті 189.4, 187.1, ПК України, які регулюють безпосередньо порядок оподаткування постачання отримання товарів в межах договорів консигнації - коли інша сторона договору не набуває права власності. Зазначає, що відповідно до норм законодавства України та умов Договору консигнації №16082016 від 16.08.2018р., укладеного між Позивачем та ФГ «Свам-Агро», договір консигнації не передбачав переходу права власності на товар від консигнанта (ПП «Укрбалпром») до консигнатора (ФГ «Свам-Агро»). Повідомив суд про те, що обставини не набуття права власності ФГ «Свам-Агро» за договором консигнації №16082016 від 16.08.2018р. вже встановлені рішеннями судів, які набрали законної сили (справа №922/857/17). Правовідносини, що виникли між Позивачем та ФГ «Свам-Агро» щодо передачі товару за договором консигнації №16082016 від 16.08.2018р., вже були проаналізовані господарськими судами трьох інстанцій у справі №922/857/17, при розгляді якої судами було досліджено не тільки договір консигнації №16082016, а й всі документи, що мали відношення до цього договору: специфікації, трьохсторонні акти, реєстри накладних та витягів з книги руху зерна, складські квитанції.

У зв`язку із чим, позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення №, №, від 18.10.2018р. та № від 12.11.2018 порушують його права, свободи та інтереси, оскільки цими рішеннями абсолютно безпідставно та необґрунтовано Відповідачем нараховано грошові зобов`язання та штрафні санкції на загальну суму 1587298,80 грн. Позивач вважає, що вказані в акті висновки не відповідають дійсним обставинам справи, а податкові повідомлення-рішення №, № від 18.10.2018р. та № від 12.11.2018р. є незаконними та підлягають скасуванню

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач - Головне управління ДФС у Харківській області - проти позовних вимог заперечував. Представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позов (а.с. 102-106) та додаткові письмові пояснення (а.с. 132-133), в яких сторона відповідача в обґрунтування своєї позиції зазначає, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення підприємством позивача вимог п.14.1.185, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п.189.4 ст. 189, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого, на думку податкового органу, занижено податок на додану вартість по взаємовідносинах з ФГ «Свам-Агро» всього у сумі 705466 грн., у тому числі за вересень 2016 року в сумі 119 228 грн., за жовтень 2016 року в сумі 586 238 грн.

Зазначає також, що ПП «Укрбалпром» відповідно до умов договору консигнації №1608201 від 16.08.2016 та згідно актів приймання-передачі передано пшеницю 5 та 6 класу на ФГ «Свам-Агро» в загальній кількості 1 099 428 кг у тому числі у вересні 2016 року в кількості 185 810 кг., у жовтні 2016 року в кількості 913 618 кг, що у вартісному виразі складе 4232797,80 грн., у тому числі ПДВ 705 466,30 грн. (1 099 428 *3,85грн.). Крім того, в ході проведення перевірки встановлено, що згідно з платіжним дорученням від 07.08.2017 №426 підприємство перерахувало грошові кошти в сумі 390 571,70 грн. т.ч. ПДВ 65 095,28 грн. за призначенням «Сплата заборгованості за зберігання пшениці згідно рахунку №646 від 07.08.2017, виписаного Філією ПАТ «ДПЗКУ» «Савинський елеватор» на ФГ «Свам-Агро» відповідно до угоди між Філією ПАТ «ДПЗКУ» «Савинський елеватор» та ПП «Укрбалпром» від 07.08.2017 на повернення пшениці у власність ПП «Укрбалпром» згідно рішення Харківського апеляційного господарського суду від 28.03.2017. Проте, посадовими особами ПП «Укрбалпром» до перевірки не надано первинних бухгалтерських документів щодо переоформлення права власності пшениці на ПП «Укрбалпром» на складі - Філії ПАТ «ДПЗУ України «Савинський елеватор» бухгалтерському обліку (складські квитанції, видаткові накладні, листи на переоформлень товарів на складі, дані бухгалтерського рахунку 27 «Продукція сільськогосподарської виробництва», 281 «Товари», 283 «Товари на комісії» тощо), про що складено акт від 18.09.2018 р. №7243.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 09.07.2019 року судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті, який призначено на 16.07.2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заявленого позову, просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав. викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду на доводи наданого до суду відзиву на позов в контексті того, що між ПП «Укрбалпром» та ФГ «Свам-Агро» було укладено договір консигнації, за яким Виконавець-консигнатор здійснює зберігання та продаж товару покупцям. Таким чином, мають місце посередницькі операції. Зазначає, що першою подією була передача товару для ФГ «Свам-Агро», а зовсім не реалізація на користь інших осіб, таким чином, формування податкових зобов`язань пов`язано з укладенням договору консигнації та відвантаження за нім товару на адресу ФГ «Свам-Агро», а не з повною або частковою реалізацію цього товару. Посилаючись на Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій від 30 листопада 1999 р. № 291, зазначає, що посадовими особами ПП «Укрбалпром» не було надано запитуваних документів, які могли б підтвердити відображення таких операцій.

Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в період з 12.09.2018р. по 18.09.2018р. головним державним ревізором-інспектором сектору аудиту платників Ізюмського управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Укрбалпром» з питань не формування податкових зобов`язань на адресу ФГ «Свам-Агро» (податковий номер 40349581) під час виконання договорів консигнації від 16.08.2016р. №16082016 та від 04.10.2016р. №04102016.

Результати перевірки оформлені Актом №3994/20-40-14-17-19/34329054 від 25.09.2018р. (а.с. 15-24), на підставі якого податковим органом 18.10.2018р. прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення №, № (а.с. 32-33), а в подальшому і податкове повідомлення- рішення № від 12.11.2018 року (а.с. 77).

Як встановлено під час розгляду справи, податковим повідомленням-рішенням № від 18.10.2018р. Головного управління ДФС у Харківській області, на підставі Акта №3994/20-40-14-17-19/34329054 від 25.09.2018р. за порушення статей Податкового Кодексу України: п.п.14.1.185, п.п.14.1.191, п.14.1. ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.4 ст.189, п.201.1, п.201.10 ст.201 за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (код платежу 14060100) (форма «Р») нараховано за податковим зобов`язанням 705 466,00 грн. (у тому числі за вересень 2016 року в сумі 119228 грн., за жовтень 2016 року в сумі 586238 грн.), а також застосовано штрафні санкції на підставі п.123.1 ст.123 розділу 2 ПК України в сумі 176 366,50 грн.

Податковим повідомленням - рішенням № від 18.10.2018р. ГУ ДФС у Харківській області за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 705466,30 грн., застосований штраф в розмірі 50% - на суму 352 733,15 грн.

Позивач не погодився із зазначеними рішеннями та 06.11.2018р. (вих.№06/11-1) направив до Державної фіскальної служби України скаргу на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області, яку Державна фіскальна служба України отримала 12.11.2018р. (вх.№59988/6) (а.с. 35-37). За результатами розгляду скарги, ДФС України надіслала лист «Про розгляд скарги» від 28.12.2018р. №42143, яким скаргу підприємства позивача залишила без розгляду та повернула підприємству. (а.с. 39-40).

Також, Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі Акту № 3994/20-40-14-17- 19/34329054 від 25.09.18 р. прийняло податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2018р. за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передчаченого абзацом другим пункту 120.2 ст.120 ПКУ, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 705466 грн. 30 коп, яким після отримання податкового повідомлення- рішення від 18.10.19. № контролюючим органом застосовано до підприєммства позивача штраф в розмірі 50 % , тобто у сумі 352733,15 грн

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погодився із зазначеним рішенням та 03.12.2018р. (вих.№03/12) направив до Державної фіскальної служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 80-85). Рішенням за результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба України №4954/6/99-99-11-06-01-25 від 31.01.18, ДФС України залишила без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 12.11.2018 р. № , а скаргу - без задоволення (а.с. 87-89).

Позивач, не погодившись з зазначеними рішеннями, звернувся до суду за їх оскарженням.

Надаючи правову оцінку доводам сторін, суд зазначає наступне.

Так, підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень став висновок фіскального органу про порушення Позивачем податкового законодавства, а саме п.п.14.1.185, п.п.14.1.191, п.14.1. ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.4 ст.189, п.201.1, п.201.10 ст.201 на тих підставах, що позивачем не задеклароване податкове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 705 466 грн., яке, на думку податкового органу, виникло в результаті взаємовідносин по договору консигнації №16082016 від 16.08.2018р. з Фермерським господарством «Свам-Агро» (податкове повідомлення-рішення №). На цих підставах контролюючим органом також нараховано штраф в сумі 176366,50 грн.

Аргументуючи порушення вимог ПК України, відповідач вважає, що у ПП «Укрбалпром» виникло податкове зобов`язання зі сплати суми ПДВ в період підписання між ПП «Укрбалпром» та Фермерським господарством «Свам-Агро»:

- Актів приймання-передачі №212, 213 від 02.09.016р., що підтверджують передачу в вересні 2016р. Позивачем на зберігання товару (пшениця 6 та 5 кл.) в кількості 185810 кг.,

- Актів приймання-передачі №310, 311 від 12.10.016р., що підтверджують передачу в жовтні 2016р. Позивачем на зберігання товару (пшениця 6 та 5 кл.) в кількості 913 618 кг.

Перевіряючи висновки перевірки та, як наслідок, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст. 2 КАС України, в розрізі господарських операцій позивача та його контрагентів у періоді, що перевірявся, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Укрбалпром» має основний вид діяльності КВЕД 01.11. вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур та насіння олійних культур, тобто є виробником сільськогосподарської продукції рослинного походження, і реалізовує власну вирощену продукцію.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини та Фермерським господарством «Свам-Агро».

Також судом встановлено, що між приватним підприємством «Укрбалпром» та фермерським господарством «СВАМ-АГРО» було укладено договори консигнації №16082016 від 16.08.2016 року та №04102016 від 04.10.2016 року.

Відповідно до предмету договору консигнації № 16082016 від 16.08.2016 року, ПП «Укрбалром» (Консигнант) зобов`язувався передати товар пшеницю фуражну у кількості 1100 тон, а ФГ «СВАМ-АГРО» (Консигнатор) прийняти вказаний товар на реалізацію і від свого імені за винагороду передбачену умовами вказаного договору реалізувати товар третім особам (покупцям) (п.1.1, 2.1 договору). Товар поставлявся насипом на елеватор або ХПП, з яким у Консигнатора укладений договір зберігання, або на склад Консигнатора (п.2.5, 8.1). Консигнант зобов`язувався своєчасно надавати Консигнатору необхідну бухгалтерську документацію на кожну поставлену партію товару для подальшого його продажу (п.3.2).

Як вбачається з п. 4.1 укладеного договору Товар, переданий Консигнатору є власністю Консигнанта до моменту його продажу (ПП «Укрбалром» (Консигнант)).

Отже, з умов укладеного договору вбачається, що власником Товару до моменту його продажу залишається підприємство ПП "Укрбалпром".

Строк дії договору з моменту його підписання та скріплення печатками до 01.08.2017р. (п.10.1) (Т.1 а.с.19-21). Згідно із специфікацією від 19.08.2016р., що є додатком №1 до вказаного договору, поставці підлягає партія товару у кількості 750 т. пшениці фуражної за ціною 3850 грн./тону у загальній вартості 2887500,00грн., в тому числі ПДВ у розмірі 481250,00 грн. Поставка товару здійснюється за рахунок Консигнанта на протязі 7 днів з моменту підписання специфікації на склад Консигнатора, строк консигнації складає 30 днів, строк консигнації розраховується з моменту відвантаження партії товару на склад Консигнатора. Консигнатор зобов`язується перерахувати Консигнанту грошові кошти на протязі 3-х банківських днів з дати продажу товару покупцю.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між ПП «Укрбалром» та ФГ «СВАМ-АГРО» укладався також договір консигнації № 04102016 від 04.10.2016 року, за умовами якого ПП «Укрбалром» (Консигнант) зобов`язувався передати товар насіння соняшника у кількості 225 тон, а ФГ «СВАМ-АГРО» (Консигнатор) прийняти вказаний товар на реалізацію і від свого імені за винагороду передбачену умовами вказаного договору реалізувати товар третім особам (покупцям) (п.1.1, 2.1 договору). Товар поставляється насипом на елеватор або ХПП, з яким у Консигнатора укладений договір зберігання, або на склад Консигнатора (п.2.5, 8.1). Консигнант зобов`язується своєчасно надавати Консигнатору необхідну бухгалтерську документацію на кожну поставлену партію товару для подальшого його продажу (п.3.2). Товар переданий Консигнатору є власністю Консигнанта до моменту його продажу (п.4.1). Строк дії договору з моменту його підписання та скріплення печатками до 01.08.2017р. (п.10.1) (Т.1 а.с.23-25). Згідно із специфікацією від 04.10.2016р., що є додатком №1 до вказаного договору, поставці підлягає партія товару у кількості 225 т. насіння соняшника за ціною 10100 грн./тону у загальній вартості 1212000,00грн., в тому числі ПДВ у розмірі 202000,00 грн., що складає в еквіваленті 46471,15 доларів США. Поставка товару здійснюється за рахунок Консигнанта на протязі 7 днів з моменту підписання специфікації на склад Консигнатора, строк консигнації складає 90 днів, строк консигнації розраховується з моменту відвантаження партії товару на склад Консигнатора. Консигнатор зобов`язується перерахувати Консигнанту грошові кошти з урахуванням розрахунків згідно пункту 5.4 Договору на протязі 3-х банківських днів з дати продажу товару покупцю.

З повідомлених сторонами обставин судом з`ясовано, що між ПП «Укрбалпром» та Філією ПАТ «Державна продовольча-зернова корпорація України» «Савинський елеватор» (далі - Зерновий склад), укладено угоду від 07.08.2017 № б/н, відповідно до якої встановлено :

«Беручи до уваги рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2017 справі №922/857/17 (яке набрало законної сили), відповідно до якого суд вирішив повернути ПП «Укрбалпром» 913,618 тон пшениці, що є його власністю та передана Фермерському господарству «Свам-Агро» за договором консигнації №16082016 від 16.08.2016 та якезалишилась на зберіганні Зернового складу за складськими квитанціям, керуючись ч. 3 ст.63 Цивільного кодексу України, уклали цю угоду про наступне:

1. Сторони дійшли згоди, що оплата послуг за зберігання зерна 913,618 то пшениці, власником якої є ПП «Укрбалпром» починаючи з 12.10.2016 рок здійснюється Поклажодавцем у відповідно до умов договору складського зберігання зерна№121-3/ЗБ/2016 від 12.08.2016 та становить 260 393,32 грн.

2. Відвантаження зерна здійснюється Зерновим складом після повної оплати Поклажодавцем послуг зберігання.

3. Угода укладена в двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичн силу, по одному для кожної із Сторін».

Крім того, в ході проведення перевірки встановлено, що згідно з платіжним дорученням від 07.08.2017 №426 підприємство перерахувало грошові кошти в сумі 390 571,70 грн. т.ч. ПДВ 65 095,28 грн. за призначенням «Сплата заборгованості за зберігання пшениці згідно рахунку №646 від 07.08.2017, виписаного Філією ПАТ «ДПЗКУ» «Савинський елеватор» на ФГ «Свам-Агро» відповідно до угоди між Філією ПАТ «ДПЗКУ» «Савинський елеватор» та ПП «Укрбалпром» від 07.08.2017 на повернення пшениці у власність ПП «Укрбалпром» згідно рішення Харківського апеляційного господарського суду від 28.03.2017.

Відповідач зазначає, що посадовими особами ПП «Укрбалпром» до перевірки не надано первинних бухгалтерських документів щодо переоформлення права власності пшениці на ПП «Укрбалпром» на складі - Філії ПАТ «ДПЗУ України «Савинський елеватор» бухгалтерському обліку (складські квитанції, видаткові накладні, листи на переоформлень товарів на складі, дані бухгалтерського рахунку 27 «Продукція сільськогосподарської виробництва», 281 «Товари», 283 «Товари на комісії» тощо), про що складено акт від 18.09.2018 р. №7243, а тому податковий орган вбачає наявними ознаки порушення підприємством позивача податкового законодавства України.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне:

Так, згідно зі статтею 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦКУ).

Відповідно до зазначеної статті, сторони мають укласти договір консигнації на тих умовах, які випливають безпосередньо з визначення цього договору. Як відомо, в договорі можуть міститися істотні, звичайні та випадкові умови. Істотні умови відсутні у цієї договірної конструкції, таким чином істотності може набути будь-яка умова, на якій наполягає одна зі сторін.

Суд зазначає, що чинні Цивільний та Господарський кодекси України прямо не передбачають правове регулювання договору консигнації, не виділяють його в окрему угоду. Проте, такий вид договору зазначається в інших нормах права.

Визначення консигнації як форми угоди наведено в Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженому Постановою КМУ від 29.12.2007 р. №1409 (далі - Порядок), згідно до якого консигнація - це операція з реалізації товарів, відповідно до якої одна сторона (консигнатор) зобов`язується за дорученням другої сторони (консигнанта) протягом визначеного часу (терміну дії угоди консигнації) за обумовлену винагороду продати з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту (пп. 2 п. 2 Порядку).

Отже, з приписів існуючих норм законодавства випливає, що консигнація є різновидом посередництва, умовою якого є продаж товарів через консигнаційні склади посередників, коли право власності на товар, що надійшов на склад посередника, залишається за експортером до моменту продажу товару покупцеві.

Таким чином, відповідно до норм законодавства України та умов Договору консигнації №16082016 від 16.08.2018р., укладеного між Позивачем та ФГ «Свам-Агро», договір консигнації не передбачає переходу права власності на товар від консигнанта (ПП «Укрбалпром») до консигнатора (ФГ «Свам-Агро»).

Зазначені обставини щодо ненабуття права власності ФГ «Свам-Агро» за договором консигнації №16082016 від 16.08.2018р. вже встановлені рішеннями судів, які набрали законної сили по справі №922/857/17.

Суд зазначає, що правовідносини, які виникли між ПП "Укрбалпром" та ФГ «Свам-Агро» щодо передачі товару за договором консигнації №16082016 від 16.08.2018р., вже були проаналізовані господарськими судами трьох інстанцій у справі №922/857/17. При розгляді цієї справи судами було досліджено не тільки договір консигнації №16082016, а й усі первинні документи, що мали відношення до цього договору: специфікації, трьохсторонні акти, реєстри накладних та витягів з книги руху зерна, складські квитанції.

Як вбачається за матеріалами справи та визнається сторонами, у справі №922/857/17 Приватне підприємство «Укрбалпром» зверталось з позовом до Фермерського господарства «Свам-Агро»; треті особи: ПАТ «Державна продовольча-зернова корпорація «України» в особі філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Савинський елеватор»; ТОВ «Богодухівське ХПП»; ТОВ «Золочівське хлібоприймальне підприємство», в якому просило суд:

1) розірвати договори консигнації № 16082016 від 16.08.2016 року та № 04102016 від 04.10.2016 року, укладені між сторонами;

2) стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 715368,50 грн за частково реалізовану ним продукцію - зерно пшениці в кількості 185,810 тон;

3) повернути 920,717 тон пшениці, яка є власністю позивача та передана відповідачеві за договором консигнації № 16082016 від 16.08.2016 року, що знаходиться на зберіганні у третіх осіб, а саме : ДП ДАК "Хліб України" "Савинський елеватор" - пшеницю урожаю 2016 року в кількості 914,190 тон, оформлену за складськими квитанціями на ім`я ФГ "Свам-Агро".

4) повернути 65,360 тон насіння соняшника, яке є власністю позивача та передане відповідачеві за договором консигнації № 04102016 від 04.10.2016 року й знаходиться на зберіганні в ТОВ" Богодухівське ХПП" оформлене за складськими квитанціями на ім`я ФГ "Свам-Агро".

Рішеннями судів перших двох інстанцій позовні вимоги задоволені частково. В тому числі задоволено вимогу ПП "Укрбалпром", а саме: Повернуто Приватному підприємству "Укрбалпром" 913,618 тон пшениці, яка є власністю Приватного підприємства "Укрбалпром" та передана Фермерському господарству "СВАМ-АГРО" за договором консигнації №16082016 від 16.08.2016 року, що залишилась на зберіганні у третіх осіб, а саме: ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України" філія ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" Савинський елеватор за складськими квитанціями в кількості 913,618 тон.

При перегляді справи №922/857/17 у касаційній інстанції, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 02.08.2018 р. надав правову оцінку обставинам передачі товару на консигнацію та зробив висновки щодо набуття права власності на товар, зазначивши при цьому, що 16.08.2016 року між сторонами було укладено договір консигнації № 16082016, за умовами якого ПП "Укрбалпром" (консигнант) зобов`язується передати товар - пшеницю фуражну у кількості 1100 тон, а ФГ "Свам-Агро" (консигнатор) прийняти товар на реалізацію і від свого імені за винагороду передбачену умовами договору реалізувати його третім особам (покупцям) (п.1.1, 2.1 договору). Товар поставляється насипом на елеватор або ХПП, з яким у консигнатора укладений договір зберігання, або на склад консигнатора (п.2.5, 8.1). Товар, переданий консигнатору, є власністю Консигнанта до моменту його продажу (п.4.1). Строк дії договору з моменту його підписання та скріплення печатками до 01.08.2017 року (а.с. 54-60).

Вищий господарський суд України відхилив доводи ФГ «Свам-Агро», що до ФГ «Свам-Агро» від ПП «Укрбалпром» перейшло право власності на зерно по договору консигнації №16082016 від 16.08.2018р.

Як вбачається з матеріалів справи, Вищий господарський суд України у зазначеній постанові від 02.08.2018 року зазначив також, що оскільки договір консигнації є формою договору комісії, за яким власник (консигнант) передає комісіонеру (консигнаторові) товар для реалізації зі складу комісіонера. При цьому, товар, що надійшов на склад комісіонера, залишається власністю консигнанта до моменту його реалізації, що також передбачено і у п. 4.1 обох спірних договорів. Переоформлення зерна на відповідача на зерновому складі здійснюється, оскільки правочини щодо продажу зерна з консигнаційного складу комісіонер (консигнатор) здійснює від свого імені, але в інтересах другої сторони - власника зерна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на те, що між сторонами укладені договори консигнації, які чітко визначають особу, яка є власником зерна до моменту його продажу третій особі, суд апеляційної інстанції, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України документи, що підтверджують рух зерна на хлібоприймальних підприємствах, дійшов цілком законного і обґрунтованого висновку про те, що вони ніяким чином не впливають на право власності позивача на це зерно.

Таким чином, рішеннями у господарській справі №922/857/17 встановлено, що ФГ «Свам-Агро» не право власності за договором консигнації №16082016 від 16.08.2018р.

Приписами п.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.п. "а" і "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податок на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до ст. 186 розділу V ПК України розташоване на митній території України.

Під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (п.п.14.1.191 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (п.п.14.1.185 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати и в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд, розглядаючи справу, приходить до висновку, що податковим органом невірно застосовано вимоги статей 189.4, 187.1 ПК України, якими врегульовано безпосередньо порядок оподаткування постачання отримання товарів в межах договорів консигнації, тобто коли інша сторона договору не набуває права власності.

Відповідно до приписів ст. 189.4 ПК України, базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 цього Кодексу.

Згідно до ст.187.1. ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З аналізу ст.187.1 ПК України вбачається, що у позивача по договору консигнації №16082016 від 16.08.2016р., укладеному між ПП "Укрбалпром" та ФГ «Свам-Агро», датою виникнення податкових зобов`язань є дата підписання документу, що свідчить про виконання ФГ «Свам-Агро» своїх обов`язків Консигнатора - продажу товару третім особам (п.1 Договору консигнації).

Крім того, виходячи іх умов вищезазначеного договору (пункти 6.1, 6.2, 7.1 Договору консигнації), вбачається, що лише після виконання обов`язків по продажу товару, Консигнатор має право на винагороду, яку утримує із коштів отриманих від реалізації товару поставленого на консигнацію.

Таким чином, фактом надання послуг Консигнатором - ФГ «Свам-Агро» по договору консигнації №16082016 від 16.08.2016р. є саме подія перерахування коштів від реалізації товару поставленого на консигнацію, а також підписаний сторонами договору документ, який свідчить про виконання обов`язків Консигнатора - реалізацію товару.

Суд на підставі наведених обставин вважає, що Акти приймання-передачі: №212, 213 від 02.09.016р. (що підтверджують передачу в вересні 2016р. Позивачем на зберігання товару в кількості 185810 кг.), №310, 311 від 12.10.016р. (що підтверджують передачу в жовтні 2016р. Позивачем на зберігання товару в кількості 913 618 кг.) - не можуть вважатись документами, які засвідчують факт викоання послуг Консигнатора за Договором консигнації, а тому судом робиться висновок про те, що дати оформлення зазначених актів не можуть вважатись датами виникнення податкових зобовязань у Консигнанта (ПП «Укрбалпром»).

На підставі викладених обставин суд призходить до висновку, що контролюючим органом невірно встановлена дата виникнення податкових зобов`язань у підприємства позивача, а тому відсутні підстави для нарахування та сплати зазначених в оскаржуваних повідомленнях-рішеннях грошових коштів.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 18.10.2018р. суд зазначає наступне.

Так, посилаючись на ті самі обставини (договір консигнації №16082016 від 16.08.2018р. з Фермерським господарством «Свам-Агро», Акти приймання-передачі №212, 213 від 02.09.016р. та №310, 311 від 12.10.016р.) податковим органом в податковому повідомленні-рішенні № від 18.10.2018р. нараховано штраф в сумі 352733,15 грн. за відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних.

Як вже зазначалось, у даному випадку контролюючим органом невірно застосовано статті 189.4, 187.1, ПК України, оскільки фактом надання послуг Консигнатором - ФГ «Свам-Агро» по договору консигнації №16082016 від 16.08.2016р. є перерахування коштів від реалізації товару поставленого на консигнацію, а також підписаний сторонами договору документ, який свідчить про виконання обов`язків Консигнатора - реалізацію товару.

Крім того, суд не може вважати Акти приймання-передачі №212, 213 від 02.09.016р. та №310, 311 від 12.10.016р. документами, що засвідчують факт виконання послуг Консигнатора за договором консигнації, а тому дати оформлення зазначених Актів не можуть вважатись датами виникнення податкових зобов`язань у Консигнанта (ПП «Укрбалпром»).

Отже, з огляду на викладені обставини, суд вважає, що відповідачем невірно встановлена дата виникнення податкових зобов`язань, а тому, на погляд суду - відсутні підстави для нарахування та сплати зазначених в повідомлення-рішення № від 18.10.2018р.штрафних санкцій за відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних.

Стосовно податкового повідомлення-рішення М від 12.11.2018р. суд вважає за необхідне зазначити, що посилаючись на ті самі обставини (договір консигнації №16082016 від 16.08.2018р. з Фермерським господарством «Свам-Агро», Акти приймання-передачі №212, 213 від 02.09.016р. та №310, 311 від 12.10.016р.) Відповідачем в податковому повідомленні-рішенні № від 12.11.2018р. нараховано штраф за несплату штрафу в сумі 352733,15 грн, встановленому контролюючим у податковому повідомленні-рішенні № від 18.10.2018р.

Суд враховує також, що в ході перевірки податковим ревізором зазначено, що доказу повернення елеватором пшениці у кількості 913,618 т не має і тому, на погляд фахівця контролюючого органу, цієї операції не відбувалось.

Між тим, як встановлено в ході судового розгляду, після ухвалення Вищим Господарським судом рішення про повернення спірної пшениці до ПП «Украблпром», Савинський елеватор виконав постанову в повному обсязі, а саме: повернув право доступу до продукції її власнику ПП «Укрбалпром», у зв"язку із чим було укладено Угоду від 07.08.17р., згідно якої оплата послуг за зберігання даної продукції на складі Зберігача (Савинського елеватора), починаючи з 12.10.16р., здійснюється ПП «Укрбалпром», відвантаження зерна здійснюється після повної оплати послуг зберігання, що підтверджує те, що пшениця залишалася на зберіганні у Зберігача і не була реалізована третім особам.

Оплата за послуги зберігання була здійснена 07.08.17р. у сумі 390571,70 грн. платіжним дорученням № 426 від 07.08.17р. та Савинським елеватором було виписано складські квитанції №699 від 07.08.17. та № 700 від 07.08.17. на пшеницю загальною вагою 913,618 т, згідно яких Савинський елеватор (Зберігай) здійснив приймання на зберігання пшениці від ПП «Укрбалпром». Після оплати послуг за угодою з Савинським елеватором про зберігання пшениці, ПП «Укрбалпром» реалізувало дану пшеницю покупцям, виписало та зареєструвало податкові накладні на продаж пшениці, продаж відбувався на елеваторі, що унеможливлює продаж неіснуючого товару.

Суд критично ставиться до тверджень податкового орагну на ту обставину, що перевіряюча особа податкового органу у зв`язку з відсутністю ФГ «Свам-Агро» за юридичною адресою не мала змоги провести зустрічну звірку, оскільки ніщо не заважало ревізору надати запит до Савинського елеватора на отримання додаткової інформації щодо проведеної операції, для виявлення її достовірності.

3 огляду на те, що пшениця у кількості 913,618 т була у подальшому реалізована ПП «Укрбалпром» іншим контрагентам і виписані податкові зобов`язання на цю пшеницю, а згідно Акту перевірки факт її реалізації вважають неіснуючим та зобов`язують нарахувати податкові зобов`язання.

Проте, за таких осбтави у підприємства позивача виникає подвійне оподаткування, що суперечить чинному законодавству та ПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилаючись на порушення позивачем вимог Податкового кодексу України контролюючим органом не надано достатніх доказів неправомірного формування податкових зобов"язань з боку позивача та його посадових осіб.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на його підставі, - протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності винесення відносно ПП «Укрблапром» спірних податкових повідомлень - рішень.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 13, 14, 77, 78, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Укрбалпром"(64224, обл. Харківська, с. Яворівське, вул. Центральна, б. 81, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46; ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 18.10.2018р. №, прийнятого відносно Приватного підприємства "Укрбалпром".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 18.10.2018р. №, прийнятого відносно Приватного підприємства "Укрбалпром".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 12.11.2018р. №, прийнятого відносно Приватного підприємства "Укрбалпром".

Стягнути на користь Приватного підприємства "Укрбалпром"(64224, обл. Харківська, с.Яворівське, вул. Центральна, б. 81, ) сплачену суму судового збору в розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 липня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.