Справа № 815/771/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/771/17
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №79569-13, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2016 рік в сумі 25 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 заявив, що прийняття спірного податкового повідомлення-рішення порушило принцип стабільності податкового законодавства, закріплений пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Вважає, що прийняття, 24.12.2015 року, Верховною Радою України змін до Закону щодо визначення об`єкта оподаткування транспортним податком, свідчить про те, що вказані зміни, згідно вимог положень пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України, можуть застосовуватись лише у 2017 році.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_1 було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що контролюючий орган, на момент прийняття спірного рішення, не володів інформацією, що середньоринкова вартість належного позивачу автомобіля на 01.01.2016 року, є більшою ніж 750 розмірів мінімальних заробітних плат.

Не погоджуючись з такими висновками судів, суб`єкт владних повноважень подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року касаційну скаргу контролюючого органу було задоволено частково, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Верховний Суд у своєму рішенні відзначив, що суди не з`ясували, а також не встановили чи отримував контролюючий орган інформацію від Мінекономрозвитку про автомобілі, які відносяться до об`єкту оподаткування транспортним податком у 2016 році, та чи відноситься автомобіль, належний позивачу, згідно вказаної інформації, до об`єкту оподаткування.

З огляду на вказане, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій повинні встановити середньоринкову вартість транспортного засобу позивача на підставі інформації Мінекономрозвитку, що надається контролюючому органу щодо транспортних засобів та на підставі Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66 (далі - Методика).

26 березня 2019 року, за результатами нового розгляду справи, Одеський окружний адміністративний суд ухвалив рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що Мінекономрозвитку здійснив розрахунок середньоринкової вартості у 2016 році щодо автомобіля марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER з об`ємом двигуна 4,4 літра, дизель, автоматичною коробкою передач, 2014 року випуску та пробігом 44270 км.

Водночас, на думку суду, оцінці підлягав об`єкт оподаткування - транспортний засіб RANGE ROVER VOGUE, 2014 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 щодо якого, на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, у контролюючого органа була відсутня інформація. Окрім того, суд погодився з доводами позивача, що прийняття спірного податкового повідомлення-рішення порушило принцип стабільності податкового законодавства.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) подало апеляційну скаргу, де зазначило про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги інформацію та пояснення Мінекономрозвитку про те, що розрахована у 2016 році, на підставі Методики, середньоринкова вартість автомобіля позивача становила 2 472 837,11 грн., що підпадає під об`єкт оподаткування, визначений підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Також апелянт звернув увагу на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення контролюючим органом принципу стабільності податкового законодавства, позаяк до Податкового кодексу України внесено зміни, що стосуються встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік.

ОСОБА_1 , скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відзначив, що не погоджується з її доводами та вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, зважаючи на наступне.

Установлені судом апеляційної інстанції обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER, комплектації VOGUE, 2014 року випуску, об`єм двигуна 4367 куб. см., дизель, автоматичною коробкою передач, дата реєстрації 10 грудня 2014 року.

29 червня 2016 року контролюючий орган, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийняв податкове повідомлення-рішення №79569-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб 18011001» за 2016 рік у сумі 25 000 грн.

Аналіз викладених фактичних обставин справи та законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо протиправності визначеного позивачу податкового зобов`язання з транспортного податку на 2016 рік, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01 січня 2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24 грудня 2015 року № 909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Враховуючи те, що Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, колегія суддів вважає помилковим аргументацію суду першої інстанції, що зміни, внесені Законом від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, можуть застосовуватись лише у 2017 році.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1 378 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»). Тобто, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складає 1 033 500 грн.

Отже, виходячи з викладеного, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Слід відзначити, що така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403, де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку № 403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Визначена середньоринкова вартість транспортного засобу не підлягає перегляду чи коригуванню. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладений в постанові від 20.03.2018 року (справа №820/4054/17).

Відтак, підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.

Контролюючий орган, у підтвердження своєї позиції щодо правомірності визначення позивачу податкового зобов`язання, на виконання рішення Верховного суду надав суду першої інстанції, адресований на його адресу лист Мінекономрозвитку від 22.02.2016 року, тобто, до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення (т.1 а.с.178-179).

Так, даним листом, Мінекономрозвитку, на виконання пункту 13 Методики, надало інформацію щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року. Серед цієї інформації значиться автомобіль марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER, об`єм двигуна 4,4 л., дизель, автоматична коробка передач.

Наведене свідчить, що за вказаними ознаками, транспортний засіб позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком.

Однак, суд першої інстанції, з`ясувавши що вказана інформація не містить комплектацію автомобіля - VOGUE, дійшов висновку, що у контролюючого органу не було підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Не можна погодитися з таким висновком суду першої інстанції, адже надана Мінекономрозвитку інформація стосується усіх комплектацій автомобіля марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER, об`єм двигуна 4,4 л., дизель, автоматична коробка передач.

Оскільки комплектація VOGUE, для визначення середньоринкової вартості, згідно приписів Податкового кодексу та Методики, значення не має, слід вважати, що спірне податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим.

Понад те, досліджуючи питання середньоринкової вартості автомобіля марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER, комплектації VOGUE, об`єм двигуна 4,4 л., дизель, суд апеляційної інстанції, ознайомився з інформацією, що міститься на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку на 2019 рік та встановив, що для даного типу автомобіля зі строком експлуатації 5 років вона складає 1 626 927,12 грн., тобто, і на теперішній час його вартість перевищує розмір, який був об`єктом оподаткування у 2016 році.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є підстави, відповідно до статті 317 КАС України, для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 24.07.2019 року.