Справа № 200/2660/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року справа №200/2660/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

при секретарі судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_1 (за ордером)

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя - Логойда Т.В.) від 09 квітня 2019 року (повний текст складено 09 квітня 2019 року у м.Слов`янськ) у справі №200/2660/19-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецької області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецької області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми «Ф» від 04.12.2018 року №119979-48.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що від жодного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) не отримував. З наданих відповідачем доказів на підтвердження факту направлення позивачу акту камеральної перевірки, не вбачається, що саме було направлено, оскільки відсутній опис вкладення відповідного поштового відправлення. В наданій відповідачем копії повідомлення про вручення поштового відправлення №926 не зазначено ні день, ні причини невручення, а тому відповідачем не доведено дотримання строків прийняття податкових повідомлень-рішень, встановлених п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України. Доказів відмови від отримання поштового відправлення №430, яка була зафіксована у відповідності до п.114 Правил надання послуг поштового зв`язку, відповідачем не надано. Позивач зазначив, що з наданих відповідачем доказів на підтвердження факту направлення ППР не вбачається, що саме було направлено - з наданого опису вкладення не вбачається що він відноситься саме до поштового відправлення №430, оскільки всупереч вимогам п.61 Правил, опис вкладення не містить номер поштового відправлення. Позивач вважає, що ППР були прийняті відповідачем з порушенням процедури щодо їх прийняття, що в подальшому стало підставою формування незаконної податкової вимоги. Позивач також зазначає, що станом на 21.09.2018 року строк для проведення камеральних перевірок податкових декларацій платниками єдиного податку - фізичної особи-підприємця за ІІІ квартал 2016 року, ІІІ квартал 2017 року, І квартал 2018 року вже минув. Крім того, згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень КМУ №1275-р від 02.12.2015 року, смт.Володимирівка включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Донецької області (Волновасько-Мангушське управління Волноваської ДПІ (Волноваський район)), є платником єдиного податку зі ставкою 5 %, третя група.

Головним управлінням ДФС у Донецької області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розд.І, пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 76.3 ст. 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку позивача з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з єдиного податку з фізичних осіб за III квартал 2016 року, III квартал 2017 року та І квартал 2018 року, за результатами якої складено акт від 21.09.2018 року №1135/05-99-48-11/, яким встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб, а саме:

-за третій квартал 2016 року у сумі 1795,58 грн.: узгоджене податкове зобов`язання платника (за даними декларації) - 1795,58 грн., термін сплати - 19.11.2016 року, а фактично сплачено 30.11.2016 року в цій же сумі, тобто із затримкою на 11 днів;

-за третій квартал 2017 року у сумі 31645,58 грн.: узгоджене податкове зобов`язання платника (за даними декларації) 31850 грн., термін сплати - 19.11.2017 року, а фактично сплачено 06.12.2017 року в сумі 31645,58 грн. (наявна переплата 204,42 грн.), тобто із затримкою на 29 днів;

-за перший квартал 2018 року у сумі 46459,76 грн.: узгоджене податкове зобов`язання платника (за даними декларації) 49850 грн., термін сплати - 20.05.2018року, а фактично сплачено 24.07.2018 року в сумі 46459,76 грн. (наявна переплата 3390,24 грн.), тобто із затримкою на 65 днів.

Акт перевірки направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернувся за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

На підставі акту перевірки відповідачем згідно п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України винесені податкові повідомлення-рішення форм «Ш» від 07.11.2018 року:

-№ , яким за затримку на 29 та 11 календарних днів сплати грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в загальній сумі 33441,16 грн. (1795,58 грн. + 31645,58 грн.) до позивача застосована штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 3344,12 грн. (в розмірі 10 % грошового зобов`язання);

-№ , яким за затримку на 65 календарних днів сплати грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 46459,76 грн. до позивача застосована штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 9291,95 грн. (в розмірі 20 % грошового зобов`язання).

Податкові повідомлення-рішення направлені на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (цінне поштове відправлення «експрес»), однак 20.11.2018 року повернулися за зворотною адресою через відмову адресату в їх отриманні, що засвідчується відповідною поштовою довідкою.

23.11.2018 року, оскільки не закінчився строк на оскарження податкових повідомлень-рішень і, відповідно, вони не набули статусу узгоджених, начальником Волновасько-Мангушського управління Головного управління ДФС у Донецькій області позивачу видана довідка № 53224/10/05-99-48-21, що станом на дату видачі довідки у нього податковий борг відсутній (лише існує заборгованість по єдиному соціальному внеску в сумі 257,18 грн.).

Вказані податкові повідомлення-рішення позивачем не оскаржувалися, визначені ними суми грошового зобов`язання у встановлений строк сплачені не були, а тому набули статусу податкового боргу.

04.12.2018 року, тобто після набуття сумами штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), що застосовані до позивача вказаними податковими повідомленнями-рішеннями статусу податкового боргу, відповідачем на підставі ст.ст. 59 та 60 Податкового кодексу України щодо позивача на суму податкового боргу зі штрафних (фінансових) санкцій з єдиного податку з фізичних осіб в загальному розмірі 12 636,07 грн. (тобто 3344,12 грн. + 9291,95 грн.) сформована податкова вимога форми «Ф» від 04.12.2018 року №119979-48. Вказана вимога отримана позивачем по пошті 16.01.2018 року

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Предметом позову в цій справі є правомірність прийняття відповідачем податкової вимоги форми «Ф» від 04.12.2018 року №119979-48.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 294 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно з п. 111.2 ст. 111, п. 113.3 ст. 113, п. 116.1 ст. 116 вказаного Кодексу за порушення законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлюється фінансова відповідальність, яка застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абз. 6 п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, податкові повідомлення-рішення №№, від 07.11.2018 року були направлені на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (цінне поштове відправлення «експрес»). Однак, 20.11.2018 року повернулися за зворотною адресою через відмову адресату в їх отриманні, що засвідчується відповідною поштовою довідкою.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що виходячи з приписів п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України зазначені податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачеві 20.11.2018 року, тобто у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем наведених податкових повідомлень-рішень у встановленому порядку.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що грошове зобов`язання в сумі 12 636,07 грн., яке визначене податковими повідомлення-рішеннями №, № від 07.11.2018 року є узгодженим.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В матеріалах справи відсутні докази сплати позивачем суми податкового боргу зі штрафних (фінансових) санкцій з єдиного податку з фізичних осіб в загальному розмірі 12 636,07 грн., що визначено податковими повідомленнями-рішеннями, а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 04.12.2018 року №119979-48.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Посилання позивача на положення п.21, п.114 Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки наведені норми регулюють відносини між оператором поштового зв`язку та одержувачем поштового відправлення.

У спірних правовідносинах порядок вручення податкового повідомлення-рішення визначено п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, який відповідачем був дотриманий.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на порушення відповідачем порядку проведення камеральної перевірки, на підставі якої було прийнято податкові повідомлення-рішення №, № від 07.11.2018 року, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на положення ч.5 ст.308 КАС України, за приписами якої суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного від 09 квітня 2019 року у справі №200/2660/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного від 09 квітня 2019 року у справі №200/2660/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 24 липня 2019 року.

Повне судове рішення складено 24 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 24 липня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко