Справа № 802/25/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2019 р. Справа № 802/25/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_8, ОСОБА_5 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: приватного акціонерного товариства "Гніванське Хлібоприймальне підприємство"

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

03.01.2018 до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне акціонерного товариства "Гніванське Хлібоприймальне підприємство" (далі - ПрАТ "Гніванське ХПП", позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки фіскальний орган прийняв податкові повідомлення-рішення від 27.09.2017 № та №, відповідно до яких визначене податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 510 грн. та в розмірі 606960,99 грн. Однак, позивач вважає дані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки, підприємство сплатило в повному розмірі податок на доходи фізичних осіб, однак, у платіжних дорученнях допустило помилку: при заповненні поля «призначення платежу» зазначено інший код ЄДРПОУ платника. Вважає, що дана помилка не спричинила ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок та до відповідного бюджету, тому це не є підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений Податковим кодексом строк, а відтак, і застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2018, яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018, в задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Гніванське Хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Поряд із цим, за наслідками перегляду даних рішень, Верховним Судом прийнято постанову від 19.02.2019, якою скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції звернув увагу, для правильного розгляду справи судам слід встановити чи відповідає сума сплаченого позивачем податку на доходи фізичних осіб дійсному розміру грошового зобов`язання товариства з цього податку, чи було здійснено помилкове перерахування податку у строки та в розмірах, встановлених Податковим кодексом України, та які дії було вчинено платником податку для виправлення допущеної помилки.

16.04.2019 матеріали справи надійшли на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено головуючого суддю по справі - Томчука А.В.

Ухвалою суду від 22.04.2019 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 15.04.2019. Вказаною ухвалою зобов`язано позивача надати суду докази стосовно дій, які вчинялись для виправлення помилки щодо помилкового перерахування податку на доходи фізичних осіб на користь іншого платника податку.

16.05.2019 представником позивача на виконання вимог ухвали від 22.04.2019 надано копії заяв №107 від 22.08.2017, №121 від 05.10.2017, №14 від 24.01.2018, копію пояснень №104 від 18.08.2017.

15.07.2019 ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та за наявної заяви представників сторін розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представники позивача повністю підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями. Просили суд адміністративний позов задовольнити. Додатково зазначили, що оскільки сплачені позивачем суми утриманого податку на доходи фізичних осіб були у встановлений строк сплачені з банківського рахунку, що належить останньому та зараховані на єдиний казначейський рахунок (до місцевого бюджету), то помилкове зазначення у платіжному дорученні коду платника податків під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку саме про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений нормами ПК строк, відтак у відповідача відсутні правові підстави для застосування негативних наслідків визначених саме ПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з мотивів, викладених у документах наявних у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "Гніванське Хлібоприймальне підприємство" зареєстроване Тиврівським районним управлінням юстиції Вінницької області 20.06.1997 та перебуває на податковому обліку у Тиврівському відділенні Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

На підставі направлення виданого ГУ ДФС у Вінницькій області №1574 від 14.08.2017 року працівниками ГУ ДФС у Вінницькій області згідно із ст. 20, п. 77.2 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання та на виконання наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 21.07.2017 №1858 проведено документальну планову виїзну перевірку приватного акціонерного товариства "Гніванське Хлібоприймальне підприємство" з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2014р. по 30.06.2017р. та військового збору за період з 03.08.2014 по 30.06.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.06.2017.

За результатами проведеної перевірки складено акт №1539/1312/00953318 від 04.09.2017, в якому встановлено порушення:

- п.176.2 "б" ст.176 Податкового Кодексу України, а саме: податкові розрахунки сум доходу нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманих з них податків (форма 1-ДФ) за 3, 4 квартали 2016р. та 1 квартал 2017р. подано з недостовірними відомостями, та з помилками, що призвело до зменшення податкових зобов`язань на суму 146545,64 грн.;

- п.54.2 ст.54, пп.168.1.2, п.168.1 ст.168, п.176.2 "а" ст.176 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне перерахування до бюджету податковим агентом податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь фізичних осіб за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р. у загальній сумі 473591,54 грн.;

- п.54.2 ст.54, пп.168.1.2, п.168.1 ст.168, п.176.2 "а" ст.176 Податкового кодексу України, а саме: не перерахування (не сплата) податку на доходи фізичних осіб (основний платіж) за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р. у загальній сумі 146545,64 грн.

За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про визначення грошового зобов`язання підприємства з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями в розмірі 510 грн.;

- № про визначення грошового зобов`язання підприємства з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 606960,99 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 146545,60 грн., за штрафними санкціями в розмірі 459026,38 грн., сума пені в розмірі 1389,11 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, приватне акціонерне товариство "Гніванське Хлібоприймальне підприємство" звернулося до суду із вимогою їх скасувати.

Надаючи правову оцінку спору, що виник між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до норм п. 163.1 ст. 163 розділу IV "Податок на доходи фізичних осіб" Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

В свою чергу, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Згідно із пп. 164.1.2 та п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Зокрема, відповідно до пп. 164.2.1, 164.2.2 і 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору; пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14 ПК України "заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу" - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Також, в розумінні норми ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, "заробітна плата" - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Під терміном "пасивні доходи" для цілей цього розділу слід розуміти, зокрема, такі доходи, як дивіденди (п.п. 167.5.3 п. 167.5 ст. 167 Кодексу). Доходи у вигляді дивідендів оподатковуються відповідно до норм п. 170.5 ст. 170 Кодексу.

З контексту наведених норм слідує, що об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, а також доходи від отримання дивідендів.

Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України встановлено, що податковий агент (визначення терміну якого наведено у 14.1.180 п. 14. ст. 14 цього Кодексу), який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Кодексу.

Підпунктом 170.5.4 п. 170.5 ст. 170 ПК України визначено, що доходи у вигляді дивідендів остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною підпунктами 167.5.1 та 167.5.2 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу.

В силу норми п. 171.1 ст. 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

А згідно пп. 170.5.1 п. 170.5 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь дивідендів, крім випадків, зазначених у підпункті 165.1.18 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, є емітент корпоративних прав або за його дорученням інша особа, яка здійснює таке нарахування.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету, згідно з підпунктом 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, а саме, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Тобто, сплата податку на доходи фізичних осіб відбувається під час виплати оподатковуваного доходу (в тому числі заробітної плати і дивідендів).

Згідно пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з п. 171.1. ст. 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно положень п. 51.1 ст. 51 ПК України податковий агент зобов`язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Обов`язки податкових агентів також закріплені в п. 176.2 ст. 176 ПК України, зокрема згідно п. 110.1 ст. 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність в разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншими законодавчими актами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Так, відповідно до статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок Державного бюджету України.

Єдиний казначейський рахунок - це рахунок, відкритий центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (далі - Казначейство України), у Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України, на якому консолідуються кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування та кошти інших клієнтів, які відповідно до законодавства знаходяться на казначейському обслуговуванні (п. 231 ст. 2 Бюджетного кодексу). Ведення єдиного казначейського рахунку здійснюється відповідно до Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №122, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за №594/6882.

Єдиний казначейський рахунок об`єднує кошти субрахунків, що відкриті в Державному казначействі України (центральний рівень), управлінням Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. На Єдиному казначейському рахунку, відкритому на балансі Державного казначейства України, відображаються операції про рух коштів на рахунках, що відкриті в Державному казначействі України та головних управліннях Державного казначейства України.

Функціонування єдиного казначейського рахунку забезпечує: можливість швидкої мобілізації коштів, які протягом дня надходять на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України, та використання їх для проведення бюджетних видатків і здійснення інших операцій, що не суперечать законодавству України; надання інформації органам законодавчої та виконавчої влади за здійсненими на єдиному казначейському рахунку операціями; оптимальні можливості для прийняття представниками законодавчої та виконавчої влади оперативних рішень щодо забезпечення ефективного використання коштів бюджетів.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 05.04.2001 №2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Статтею 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк виконує доручення клієнта у точній відповідності з інформацією, що міститься в розрахунковому документі.

Так, згідно до вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 22.10.2013 №609, та, в подальшому, наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 №666, які діяли протягом спірних правовідносин, в полі "Призначення платежу" платіжного доручення на сплату грошового зобов`язання платника зазначається код за ЄДРПОУ платника, за якого здійснюється сплата (наприклад, за відокремлений підрозділ).

Як встановлено судом, ПрАТ "Гніванське ХПП", зі своїх розрахункових рахунків р/р НОМЕР_1 в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767 та р/р НОМЕР_2 у філії Вінницького обласного управління AT "Ощадбанк", МФО 302076 платіжними дорученнями: №2 від 07.07.2016 на суму 24525,50 грн.; №6 від 07.07.2016 на суму 387,50 грн., №31 від 15.07.2016 на суму 545,22 грн., №84 від 08.08.2016 на суму 442,55 грн., №101 від 17.08.2016 на суму 838,72 грн., №12384 від 19.08.2016 на суму 527,95 грн., №12389 від 19.08.2016 на суму 22550,00 грн., №34122 від 26.08.2016 на суму 336,65 грн., №34126 від 30.08.2016 на суму 180 грн., №34139 від 02.09.2016 на суму 202,00 грн., №34146 від 05.09.2016 на суму 21600,00 грн., №34152 від 07.09.2016 на суму 844,25 грн., №34160 від 08.09.2016 на суму 304,57 грн., №34195 від 20.09.2016 на суму 24600,00 грн., №41156 від 28.09.2016 на суму 1112,99 грн., №41168 від 30.09.2016 на суму 1157,89 грн., №41171 від 04.10.2016 на суму 253,56 грн., №41174 від 07.10.2016 на суму 24700,00 грн., №41194 від 13.10.2016 на суму 247,45 грн., №69480 від 20.10.2016 на суму 28000 грн., №69490 від 25.10.2016 на суму 233,11 грн., №69532 від 08.12.2016 на суму 663,38 грн., №124658471 від 05.05.2017 на суму 23700 грн., №125172661 від 19.05.2017 на суму 822,05 грн. здійснило сплату податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати, при цьому, зазначивши у графі "призначення платежу": код платника податку 31909570, який належить ПП "Корнер" і є засновником ПрАТ "Гніванське ХПП", та код платежу 11010100 (податок на доходи з фізичних осіб). А при перерахуванні прибуткового податку із заробітної плати за вересень 2016р. у платіжному дорученні №41135 від 21.09.2016р. в полі "Призначення платежу" не тільки зазначило код платника податку за (ПП "Корнер"), а вказало казначейський рахунок УК у Тиврівському районі призначений для сплати військовою збору (р/р 0595).

Як наслідок, банківська установа, виконуючи доручення свого клієнта ПрАТ "Гніванське ХПП", здійснила перерахування на казначейський рахунок податку на доходи фізичних осіб та військового збору за іншого платника податку, як і було вказано ПрАТ "Гніванське ХПП" у своїх платіжних дорученнях, а саме за ПП "Корнер", чий код ЄДРПОУ був зазначений у графі "Призначення платежу" - 31909570.

Тому, зарахування податку на доходи фізичних осіб відбулося відповідно до зазначених реквізитів на єдиний казначейський рахунок, до відповідного бюджету, але по платнику податків ПП "Корнер" (), що підтверджується даними інтегрованих карток платників податків з податку доходи фізичних осіб та військового збору за 2016 та 2017 роки.

Під час судового розгляду даної адміністративної справи з урахуванням правової позиції ВС викладеної у постанові від 19.02.2019, судом встановлено та не заперечувалось податковим органом, що сума сплаченого позивачем податку на доходи фізичних осіб відповідає дійсному розміру грошового зобов`язання товариства з цього податку, помилкове перерахування податку здійснено у строки та в розмірах, встановлених Податковим кодексом України проте на казначейський рахунок за іншого платника податку.

При цьому, суд зазначає, що обов`язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) припиняється із сплатою податку. Податок, збір (обов`язковий платіж) вважається зарахованим в дохід державного бюджету лише з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету (ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України).

Разом з тим судом встановлено, що позивачем подані податкові розрахунки за формою 1ДФ не в повному обсязі, з помилками.

Встановлено, що суми податку зараховуються на єдиний казначейський рахунок. Однак, визначення позивачем коду ЄДРПОУ та коду платежу у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання іншого платника податків ПП "Корнер", спричинило зарахування податкового зобов`язання, а саме за ПП "Корнер".

В контексті даної спірної ситуації судом досліджено документи надані позивачем на виконання вимог ухвали від 22.04.2019.

Згідно пояснень позивача від 18.08.2017 №104 адресованих начальнику управління податків і зборів фізичних осіб ОСОБА_6 ПрАТ "Гніванське ХПП" надано пояснення щодо виявлення помилкового перерахування коштів (сум податку з ПДФО) на картку платника податку по ПДФО ПП "Корнер".

Так, відповідно заяви ПрАТ "Гніванське ХПП" вих. №107 від 22.08.2017 останнє зверталось з заявою до начальника ГУ ДФС у Вінницькій області Осмоловського Р.В. про зарахування помилково зарахованих коштів підприємства, які попали на картку платника ПП "Корнер" на картку платника податків з ПДФО ПрАТ "Гніванське ХП", та про зарахування помилково перерахованих коштів зі сплати військового збору.

Відповідно заяв від 05.10.2017 №121, від 24.01.2018 №14 адресованих заступнику начальника Тиврівського відділення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 ПрАТ "Гніванське ХПП" просило про зарахування помилково зарахованих коштів підприємства, які попали на картку платника ПП "Корнер" на картку платника податків з ПДФО ПрАТ "Гніванське ХПП".

З урахуванням наданих доказів варто наголосити, що умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначено статтею 43 ПК України.

Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Разом з тим, суд зауважує, що у податкового органу відсутній механізм щодо повернення помилково перерахованих коштів (в даному випадку сум податку з ПДФО) з рахунків одного платника на рахунки іншого з різними кодами ЄДРПОУ.

Крім того, представником позивача не надано доказів в підтвердження звернення до відповідних органів, що здійснюють казначейське обслуговування вказаних рахунків.

Зважаючи на надані докази, які містяться в матеріалах справи, на переконання суду, позивач не вчинив дій щодо своєчасного виявлення помилкової сплати ПДФО від імені іншого підприємства ПП "Корнер". Так суд зважає, що згідно платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи ПрАТ "Гніванське ХПП" здійснювало сплату ПДФО у липні-жовтні, грудні 2016 року, травні, липні серпні 2017 року, і відповідно належні кошти до сплати в рахунок ПДФО зараховано на картку платника ПП "Корнер" у вказані періоди.

Разом з тим, платник не надав суду достатніх та переконливих доказів, щодо самостійного виявлення помилкового перерахування коштів та своєчасного самостійного вжиття відповідних заходів для виправлення власної помилки, а саме до проведення перевірки та винесення відповідних податкових повідомлень-рішень від 27.09.2017 № та №.

В контексті даної спірної ситуації варто наголосити, що на виконання обов`язку сплачувати податки і збори у встановленні ПК та законами України строки, добросовісний платник мав би пересвідчитись у зарахуванні належних до сплати коштів на відповідні рахунки саме від свого імені, та в подальшому вжити усі можливі заходи для усунення виявленої помилкової сплати в даному випадку сум податку ПДФО до настання негативних наслідків у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд прийшов до висновку, що хоч суми податку зараховуються на єдиний казначейський рахунок, однак визначення позивачем коду ЄДРПОУ та коду платежу у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання іншого платника податків ПП «Корнер», спричинило зарахування податкового зобов`язання саме за ПП «Корнер», тому даний факт є достатньою правовою підставою для висновку про несплату ПрАТ "Гніванське ХПП" необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені.

Згідно частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності прийнятих рішень, суд приходить до переконання про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.09.2017 № та №, та як наслідок у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Оскільки у задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Гніванське Хлібоприймальне підприємство" відмовлено, в силу норм ст. 139 КАС України, підстави для стягнення в користь позивача сплаченого при зверненні до суду судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Гніванське Хлібоприймальне підприємство" (вул. Промислова, 1, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310, )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Повний текст рішення складено 25.07.2019

Суддя Томчук Андрій Валерійович