Справа № 320/6143/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Справа № 320/6143/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Богатова Ю.Ю. ,

представника відповідача Дробовича Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«БВ Трейдінг»

до Державної фіскальної служби України,

Головного управління Державної фіскальної служби

у Київській області

про визнання дій протиправними, скасування рішень

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БВ Трейдінг» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправними дій ДФС України щодо відмови в реєстрації податкової накладної;

- скасування рішень Комісії ГУ ДФС у Київській області, що розглядає письмові пояснення від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 про відмову в реєстрації ПН від 02.08.2018 р. № 23 та Комісії ДФС з питань розгляду скарг від 03.10.2018 р. № 34063/40780021/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення;

- зобов`язання ДФС зареєструвати податкову накладну від 02.08.2018 р. № 23 протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року адміністративний позов було задоволено частково:

- скасовано рішення Комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 про відмову в реєстрації податкової накладної від 02.08.2018 р. № 23;

- скасовано рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг від 03.10.2018 р. № 34063/40780021/2;

- зобов`язано ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 02.08.2018 р. № 23, подану ТОВ «БВ Трейдінг».

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку у податкового органу не було достатніх правових підстав для відмови позивачу в реєстрації поданої ним податкової накладної в ЄРПН, що ним були подані відповідні підтверджуючі документи, а також з того, що оскаржувані рішення взагалі не містять обґрунтованих підстав, з яких вони прийняті, і що такий спосіб захисту достатній для відновлення порушеного права позивача.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач - ГУ ДФС у Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволення позовних вимог у повному обсязі, наводячи у своїй скарзі норми податкового та процесуального, викладаючи обставини справи та посилаючись на рішення судів апеляційної інстанції в інших справах даної категорії.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягає на своїй правовій позиції, зазначає, що подана ним для реєстрації в ЄРПН податкова накладна відповідає вимогам законодавства і підстави для відмови в її реєстрації відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «БВ Трейдінг» (далі - ТОВ «БВ Трейдінг») є юридичною особою, платником ПДВ та перебуває на обліку у Рокитнянській ДПІ (Рокитнянський район) Білоцерківського управління ГУ ДФС у Київській області.

02.08.2018 р. між ТОВ «БВ Трейдінг» (продавець) і ТОВ «Овостар» (покупець) укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, посвідчений приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. та зареєстрований у реєстрі за № 895.

Предметом даного договору є об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Україна, Київська область, Макарівський район село Калинівка, вулиця Київська, буд. №43 ( сорок три ), а саме: цілісний майновий комплекс із наступною назвою будівель та споруд: адміністративно-побутовий комплекс, А загальної площі 960,8 кв.м; допоміжний корпус, в загальної площі 1364,2 кв.м; котельня з мазуто-господарством, 3 та 31 загальної площі 629,9 кв.м; артезіанська свердловина 1983 р., К та К1 загальної площі 12,2 кв.м; головний виробничий корпус, Б загальної площі 3488,5 кв.м; цех морозива, Д загальної площі 310,0 кв.м; ГРП, Л загальної площі 33,5 кв.м; ангар, Е загальної площі 474,9 кв.м; комплекс очисних споруд, М загальної площі 284,3 кв.м; тимчасова палатка для зберігання тари, Н загальної площі 377,0 кв.м; цех СЗМ, Г загальної площі 340,4 кв.м; артскважина, Ф; насосна, П; мазутосховище, Р; мазутосховище, С; пожежний резервуар, І; огорожа, №1-10; водонапірна башта, №12; димохід, №11.

На виконання умов зазначеного договору сторонами складено відповідний акт приймання-передачі/

За ТОВ «Овостар» зареєстровано право власності на зазначене майно, відомості про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивачем складено податкову накладну від 02.08.2018 р. № 23 на загальну суму 5 775 000,00 грн., у тому числі ПДВ 962 500,00 грн., та направлено її електронними засобами зв`язку до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

29.08.2018 р. позивач отримав квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до якої податкова накладна від 02.08.2018 р. № 23 прийнята, але її реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення зазначено: «відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 02.08.2018 №23 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D»=. 4004 ».

11.09.2018 р. позивачем направлено до контролюючого органу повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено з приводу податкової накладної від 02.08.2018 р. № 23 та копії 7-ми додатків щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, а саме: додаткові пояснення; договір від 02.08.2018 р. (продаж); акт приймання-передачі до договору від 02.08.2018 р. (продаж); витяг з реєстру новий (продаж); договір від 06.10.2016 р. (купівля); акт приймання-передачі до договору від 06.10.2016 р. (купівля); витяг з реєстру старий (купівля).

У цей же день зазначене повідомлення з доданими до нього документами було прийнято до розгляду ДФС України.

За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, яким у реєстрації податкової накладної від 02.08.2018 р. № 23 відмовлено.

В якості підстави для прийняття такого рішення Комісією ГУ ДФС у Київській області вказано ненадання позивачем копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

24.09.2018 р. позивачем подано скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 та копії 8-ми документів, що додаються до скарги, а саме: скаргу; договір від 02.08.2018 (продаж); акт приймання-передачі до договору від 02.08.2018 (продаж); витяг з реєстру новий (продаж); договір від 06.10.2016 (купівля); акт приймання-передачі до договору від 06.10.2016 (купівля); витяг з реєстру старий (купівля); платіжне доручення (купівля).

У вищезазначеній скарзі у графі «Інформація про причини незгоди платника податку з рішенням комісії контролюючого органу» позивачем відмічено, що «Рішення комісії ДФС України від 13.09.2018 №914444/40780021 про відмову в реєстрації податкової накладної №23 є абсолютно безпідставним та таким, що прийнято з порушенням норм чинного податкового законодавства України. Поданим документам не надано належної оцінки. Детальні пояснення та причини незгоди з рішенням комісії додаємо окремим додатком».

Рішенням від 03.10.2018 №34063/40780021/2 зазначену скаргу ТОВ «БВ Трейдінг» залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 - без змін.

Вважаючи свої права порушеними, ТОВ «Вертекс-Груп» звернулося до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 1246), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 117 (далі - Порядок № 117).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

У п. 188.1. ст. 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У пп. 14.1.60 п. 14 ст. 14 ПК України визначено, що ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п.п. 12, 13 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.п. 74.2, 74.3 ст. 74 ПК України в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У підпункті 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, викладених в листі ДФС України від 21.03.2018 р. № 959/99-99-07-18 (далі - Критерії № 959) визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, якщо:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Згідно з п.п. 3-7 Порядку № 177 податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.

У пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2. ст.74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Згідно з п.п. 18-21 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з п.п. 17, 22 Порядку № 117 роботи комісії засідання комісії контролюючого органу є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу.

Засідання комісії контролюючого органу проводиться обов`язково кожного робочого дня, а в разі наявності документів для розгляду - два рази на день.

Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення пропозицій членами комісії, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, законодавством регламентовано чіткий порядок реєстрації податкових накладних в ЄРПН, правові підстави для зупинення їх реєстрації і для відмови у її здійсненні та порядок прийняття відповідного рішення Комісією.

При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платника у зв`язку зі встановлення його ризиковості за Критеріями, визначеними вищенаведеним листом ДФС, податковий орган зобов`язаний не лише зазначити загальний пункт або підпункт таких Критеріїв, а вказати посилання на конкретний з них, яким, на його думку, не відповідає платник. Невиконання контролюючим органом зазначеної вимоги призводить до обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких документів на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 р. по справі № 821/1173/17.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що реєстрацію поданої позивачем податкової накладної зупинено (як зазначено в квитанції /Т.1 а.с.16/) через встановлення ризиковості позивача з посиланням на пп. 1.6 п. 1 Критеріїв без визначення, якому саме з критеріїв (у пп. 1.6 п. 1 Критеріїв вказано сім окремих критеріїв), що містяться у вказаному підпункті, відповідає позивач та які конкретно документи йому слід подати та/або пояснення для усунення виниклих сумнівів щодо реальності задекларованих ним операцій.

Разом з тим, законодавтсвом регламентовано порядок віднесення платників податків до ризикових, але ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачами не було надано протоколу засідання Комісії, переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з пп. 1.6 п. 1 Критеріїв, матеріалів, на підставі яких позивача віднесено до такого переліку та/або іншої інформації, яка обов`язково додається до протоколу засідання Комісії.

Водночас, колегія суддів відзначає, що позивачем було подано контролюючому органу відповідні письмові пояснення та первинні документи на підтвердження спірної операції.

Однак, жодних доказів щодо розягляду таких документів та пояснень позивача, проведення їх аналізу з урахуванням специфіки задокументованої операції відповідно до п.п. 17, 22 Порядку № 117 відповідачами суду не надано. Натомість з оскаржуваного рішення Комісії ГУ ДФС у Київській області про відмову в реєстрації поданої позивачем податкової накладної № 23 вбачається, що причиною для відмови стало ненадання позивачем розрахункових та банківських документів.

При цьому, у спірному рішенні не наведено жодних мотивів неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин: чи то надані позивачем копії документів складені з порушеннями вимог законодавства, а якщо так, то яких саме; чи то копії наданих документів є недостатніми для прийняття позитивного рішення, а якщо так, то яких саме документів згідно з наведеним в пункті 14 Порядку № 117 переліку не надано позивачем; чи то існують обидві зазначені передумови для відмови в реєстрації.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інсанції щодо протиправності рішення Комісії ГУ ДФС у Київській області від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 про відмову в реєстрації поданої позивачем податкової накладної від 02.08.2018 р. № 23 та необхідності його скасування.

При цьому, колегією суддів також враховуються висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.10.2011 р. по справі «Рисовський проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, судова колегія також зазначає, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, застосування в даній справі способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача зареєструвати подану позивачем податкову накладну в ЄРПН не є втручанням в його дискреційні повноваження та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України.

Аналогічний підхід щодо обрання способу захисту порушеного права застосовано Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 р. по справі № 825/849/17 та від 06.03.2018 р. по справі № 826/4475/16.

Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні від 10.04.2008 р. по справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Наведені апелянтом в його скарзі норми податкового та процесуального, а також обставини цієї справи жодним чином не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у частині задоволення вищезазначених позовних вимог.

Посилання апелянта на рішення судів апеляційної інстанції в інших справах даної категорії коллегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі судові рішення не мають преюдиціального значення для даної справи в розумінні ст. 78 КАС України та не є джерелами права, які відповідно до ст. 7 КАС України застосовуються судом.

Тож, обставини, на які посилається апелянт, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та у контексті виниклих правовідносин не доводять наявності достатніх правових підстав для відмови в реєстрації спірної податкової накладної.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДФС у Київській області від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 та зобовязання ДФС України зареєструвати в ЄРПН подану позивачем ПН від 02.08.2018 р. № 23. Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається.

Таким чином, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення щодо вказаних вимог позивача з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, в цій частині воно підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що оскаржуване позивачем рішення Комісії з питань розгляду скарг від ДФС з питань розгляду скарг від 03.10.2018 р. № 34063/40780021/2 безпосередньо не створює для товариства додаткових зобов`язань, визнання такого рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права позивача, оскільки доцільним та ефективним способом його захисту є визнання протиправним та скасування саме рішення Комісії ГУ ДФС у Київській області від 13.09.2018 р. № 914444/40780021 та зобов`язання ДФС зареєструвати відповідну ПН.

Тому, виходячи із завдань адміністративного судочинства, регламентованих ст. 2 КАС України, в задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити.

Отже, судом першої інстанції при вирішенні спору щодо вказаних позовних вимог було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому в цій частині ооскаржуване рішення суду, відповідно до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області підлягає задоволенню частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 03.10.2018 р. № 34063/40780021/2 - скасуванню, а позов в цій частині позовних вимог - залишенню без задоволення. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає загишенню без змін.

Розподіл судових витрат.

З приводу розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що при поданні позову у цій справі позивачем було оплачено судовим збором дві основні позовні вимоги (сплачено по 1762,00 грн. за кожну з них, загалом - 3524,00 грн., що відповідає ставці, визначеній у Законі України «Про судовий збір»).

Судом першої інстанції задоволено одну з двох основних вимог і в цій частині судове рішення залишено апеляційним судом без змін. Решта вимог як похідні судовим збором не оплачувались. Тому, підстави, визначені ст. 139 КАС України, для зменшення стягнутого судом першої інстанції на користь позивача судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 03.10.2018 р. № 34063/40780021/2 - скасувати, а в задоволенні адміністративного позову в цій частині позовних вимог - відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 липня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: