Справа № 1.380.2019.003140
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003140
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, викладене у листі від 14.01.2019 року №5201/4-20/07.05.06 про відмову у нарахуванні ОСОБА_1 надбавки передбаченої п. «а» ч. 1 ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку передбачену п. «а» ч. 1 ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з часу звернення (14.12.2018) як такому, що має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї доньку - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на пенсійному забезпеченні в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

14.12.2018 року позивач звернувся із заявою до відповідача про нарахування йому надбавки до пенсії по інвалідності відповідно до статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як непрацюючій особі з інвалідністю, яка має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї - доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається за денною формою навчання на другому курсі Медичного коледжу Львівського інституту медсестринства та лабораторної медицини ім. Андрея Крупинського, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що у розумінні положень Сімейного кодексу України та пункту «а» ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти до досягнення повноліття.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та такою, що суперечить положенням чинного законодавства, оскільки частиною шостою статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років.

Відтак, позивач зазначає, що, будучи непрацюючою особою з інвалідністю та, маючи на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї - доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається за денною формою навчання має право на нарахування надбавки на непрацездатних членів сім`ї у розмірі 50%, отже рішення відповідача від 14.01.2019 року №5201/4-20/07.05.06 є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв`язку з вищенаведеним просить адміністративний позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що для встановлення пенсіонеру - непрацюючій особі з інвалідністю, надбавки на непрацездатних членів сім`ї у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність є необхідним дотримання двох умов: особа, якій встановлюється дана надбавка призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пенсіонер має на утриманні особу, яка підпадає під перелік осіб, визначений частиною четвертою статті 30 цього ж Закону. Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачу виплачувалась надбавка на непрацездатну дитину (доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до досягнення нею повноліття. З 01.11.2018 року виплату позивачу надбавки припинено у зв`язку із досягненням донькою повноліття.

Відповідач стверджує, що частина шоста статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умову за якої виплату пенсії у разі втрати годувальника може бути продовжено понад досягнення особою, які така пенсія призначена, повноліття. Такою обставиною є навчання за денною формою у професійно-технічних, вищих навчальних закладах, однак дана норма не дає правових підстав для продовження виплати надбавки на непрацездатного члена сім`ї, а лише встановлює умову, за якої можливо продовжити виплату пенсії у разі втрати годувальника.

Також вказує, що позивач звертався до відповідача із заявою від 14.12.2018 року про продовження виплати надбавки відповідно до пункту «а» частини першої статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідь на яку надано листом від 14.01.2019 року №5201/Н-20/07.05-06 відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, зазначає, що дії відповідача щодо припинення виплати позивачу даної надбавки вчинені відповідно до вимог чинного законодавства.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 27 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

14.12.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив продовжити йому виплату надбавки відповідно до пункту «а» частини першої статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки будучи непрацюючою особою з інвалідністю та, маючи на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї - доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається за денною формою навчання має право на нарахування надбавки на непрацездатних членів сім`ї.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.01.2019 року №5201/Н30/07.05-06 позивачу відмовлено в задоволенні його заяви від 14.12.2018 року, оскільки відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці до вісімнадцяти років. Враховуючи вищевикладене, для продовження виплати надбавки на непрацездатного утриманця, доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення нею 18 років, підстави відсутні.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності спірного рішення відповідача щодо відмови у продовженні позивачу, якому призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та який має на утриманні непрацездатних членів сім`ї - доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається за денною формою навчання виплати надбавки у розмірі 50 відсотків.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 24 Закону № 2262-XII до пенсії по інвалідності, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім`ї за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором;

Системний аналіз наведеної норми законодавства вказує, що для отримання непрацюючою особою, якій призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» надбавки для непрацездатних осіб у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність необхідна наявність одночасно двох умов:

1) особі, якій встановлюється дана надбавка призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

2) така особа має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, перелік яких визначається статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною четвертою статті 30 Закону № 2262-XII визначено вичерпний перелік осіб, які вважаються непрацездатними членами сім`ї для цілей застосування, зокрема, пункту «а» частини першої статті 24 цього ж Закону.

Так, відповідно до частини четвертої статті 30 Закону № 2262-ХІІ непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або якщо вони є особами з інвалідністю.

Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті «а» статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту «д» частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні.

Відтак, суд зазначає, що у переліку, наведеному в частині четвертій статті 30 Закону № 2262-XII відсутня така категорія непрацездатних членів сім`ї як вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах про що стверджує позивач в позовній заяві, як на підставу для призначення йому надбавки, передбаченої пунктом «а» частини першої статті 24 Закону № 2262-XII.

Як слідує з матеріалів справи, донька позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уже досягла 18 років, а тому не може вважатися непрацездатним членом сім`ї позивача в розумінні частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XII.

З огляду на наведене, судом не враховуються посилання позивача на частину шосту статті 30 Закону № 2262-XII, якою передбачено, що вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років, оскільки вказана норма не визначає переліку непрацездатних членів сім`ї, а лише встановлює умови за яких зазначена в ній категорія осіб має право на пенсію у разі втрати годувальника та жодним чином не стосується надбавки, яка призначається непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї відповідно до пункту «а» частини першої статті 24 Закону № 2262-XII.

З цих же підстав судом враховуються заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи спірне рішення №5201/4-20/07.05-06 від 14.01.2019 року про відмову у продовженні позивачу виплати надбавки, яка надається непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з урахуванням вимог, зокрема, частини другої статті 2 КАС України.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність спірного рішення про відмову у продовженні позивачу виплати надбавки, яка надається непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, а доводи позивача, зазначені у позовній заяві є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. М. Андрея, 10, м. Львів) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII "Перехідні положення" цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.07.2019 року.

Суддя Клименко О.М.