Справа № 1540/4710/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 липня 2019 р. м. ОдесаСправа № 1540/4710/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи №1540/4710/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними дій, скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними дій, скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №509/18 від 09.08.2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18.06.2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

В обґрунтування вказаних вимог заявник посилається на те, що апеляційним судом під час прийняття судового рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, поза розподілом залишились судові витрати, понесені позивачем в суді першої інстанції у сумі 2 114,4 грн. та в апеляційній інстанції - у розмірі 3 171,6 грн.

27.06.2019 року на запит апеляційного суду надійшла адміністративна справа №1540/4710/18 для вирішення поданої заяви.

Дослідивши наведені доводи та матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

Разом з цим, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Під час ухвалення судового рішення апеляційним судом враховано, що предметом спору у цій справі є протиправність припису органу архітектурно-будівельного контролю від 26.07.2018 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, а також постанова від 09.08.2018 року №509/18 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Натомість, з огляду на висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні адміністративного позову в частині скасування припису відповідача, відсутні підстави для застосування правил ст. 139 КАС України в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом вказаних вимог.

Водночас, апеляційний суд враховує, що згідно із ст. 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову уповноваженого органу державної влади чи його посадової особи, в тому числі і постанову адміністративної комісії чи рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради, про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Отже, відповідно до положень ст. 287 КУпАП у поєднанні із ч. 4 ст. 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КУпАП, суб`єкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

За системного та нормативного підходу до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, ст.ст. 2-4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору, а тому на цій підставі не повинен сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, у розумінні Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI сплачений позивачем судовий збір за вимоги про скасування постанови відповідача є таким, що внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При цьому, надміру сплачені кошти відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень не підлягають та повертаються в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Враховуючи викладене, оскільки під час ухвалення судового рішення апеляційним судом вирішено питання про розподіл судових витрат та підстави для винесення додаткового судового рішення відсутні, заява ОСОБА_1 має бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 252, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

К.В. Кравченко