Справа № 320/214/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/214/19 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Беспалова О.О., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Мідянки А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Смартхауз" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 р. про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Смартхауз" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу , -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БК Смартхауз» (далі позивач, ТОВ «БК Смартхауз») звернулося до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі відповідач, ДАБІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 19.09.2018 №55-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині анулювання ліцензії, виданої ТОВ «БК Смартхауз», у звязку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми та значними наслідками, на підставі акту перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ДАБІ протиправно винесено наказ від 19.09.2018 №55-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині анулювання ліцензії №13-Л від 29.03.2017, виданої позивачу, оскільки його було видано на підставі акту від 13.09.2018, винесеного з порушенням закону під час проведення планової перевірки підприємства позивача

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.03.2017 ДАБІ видано ТОВ «БК Смартхауз» (, юридична адреса: 01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 35, офіс 102) ліцензію №13-Л на здійснення господарської діяльності з будівництва обєктів IV і V категорій складності (за переліком видів робіт згідно з додатком) терміном дії з 29.03.2017 по 29.03.2020.

14.08.2018 ДАБІ відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», Положення про ДАБІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 надіслано ТОВ «БК Смартхауз» на адресу, зазначену в ліцензії, а саме 01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 35, офіс 102, рекомендований лист повідомлення №10/26-4/1408/08-317 про проведення планової перевірки додержання суб`єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками та необхідність забезпечення присутності під час здійснення планового заходу керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Конверт з повідомлення про проведення планової перевірки від № 10/26-4/1408/08-317 повернувся на адресу ДАБІ з відміткою «не знаходиться».

У період з 07.09.2018 по 13.09.2018 на підставі наказу ДАБІ від 29.11.2017 №1788, наказу про внесення змін до річного плану від 29.12.2017 №1943, направлення на проведення планової перевірки від 07.09.2018 №б/н, посадовими особами ДАБІ проведено планову перевірку ТОВ «БК Смартхауз» (, юридична адреса: 01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 35, офіс 102) щодо додержання субєктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми та значними наслідками.

13.09.2018 за результатами проведеної планової перевірки контролюючим органом складено акт №б/н із зазначенням порушень, а саме:

- порушення абз.6 п.п.3 п.8 Ліцензійних умов, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №256 - присутність керівника позивача, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування в установленому законом порядку перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов субєктом господарювання не забезпечено;

- порушення абз.2 ст.11 Закону України №877 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» - посадових осіб ДАБІ до здійснення перевірки не допущено;

- порушення абз.4 ч.1 ст.11 Закону України №877 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

- не надано документи, пояснення, довідки, відомості матеріалів з питань, що виникли під час перевірки дотримання Ліцензійних умов.

13.09.2018 посадовими особами, що здійснили перевірку складено як окремий документ акт №б/н про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, зі змісту якого вбачається, що комісією у складі посадових осіб ДАБІ за результатами планової перевірки з виїздом комісії за місцезнаходженням ТОВ «БК Смартхауз», , за адресою 01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 35, офіс 102 підприємство не знайдено.

Згідно з вказаним актом суб`єктом господарювання не забезпечено присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов. Посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов суб`єктом господарювання не допущені. Документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникли під час перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов, суб`єктом господарювання не надані.

За фактом виявлених порушень Ліцензійною комісією ДАБІ зроблено висновок про порушення позивачем вимог чинного законодавства, який оформлений протоколом засідання від 19.09.2018 №55.

У зв`язку з виявленими порушеннями Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми та значними наслідками, згідно з актом перевірки від 13.09.2018 №б/н та протоколом від 19.09.2018, на підставі п.21 Порядку ліцензування господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 №1396, ДАБІ винесено наказ від 19.09.2018 №55-Л, зокрема про анулювання ТОВ «БК Смартхауз» ліцензії від 29.03.2017 №13-Л.

Тобто підставою для анулювання ліцензії від 29.03.2017 №13-Л, виданої ТОВ «БК Смартхауз» стало наявність акту про відмову суб`єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки, яка передбачена п.21 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 №1396.

Вважаючи вищезазначений наказ протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 5 ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" ліцензіат - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно абзацу 10 ст. 1 цього Закону орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, уповноважений законом державний колегіальний орган, спеціально уповноважений виконавчий орган рад для ліцензування певних видів господарської діяльності.

Абзацом 1 п. 3 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 року (далі - Порядок 1396) передбачено, що ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).

Згідно з п.п. 8 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439/2011 від 08.04. 2011 року Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює в межах своїх повноважень державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" Державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"

Згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві і Севастополі (далі - головні інспектори будівельного нагляду) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Основними завданнями нагляду є: 1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність", органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності;

2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів;

3) притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

Із системного аналізу вищезазначених норм законодавства, вбачається, що позивач, отримавши ліцензію на здійснення будівельних робіт IV-V категорії складності, являється ліцензіатом у розумінні абзацу 5 ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", а, отже є об`єктом державного контролю (нагляду) за додержанням ліцензійних умов.

Нормами статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Планові перевірки проводяться на підставі наказу Держархбудінспекції та направлення на проведення перевірки.

У разі недопущення об`єктом нагляду посадових осіб Держархбудінспекції до проведення перевірки складається акт.

Пунктом 15 Порядку № 553 передбачено, що форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

Пунктом 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 240 від 15.05.2012 "Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" затверджено форму акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил згідно з додатком 1 та форму акта про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій згідно з додатком 2.

Нормами статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є:

1) заява ліцензіата про анулювання власної ліцензії. Не є підставою для анулювання ліцензії заява ліцензіата про анулювання його ліцензії, що подана після видання органом ліцензування розпорядчого документа про проведення перевірки додержання таким ліцензіатом вимог ліцензійних умов і до закінчення строку: перевірки та усунення порушень ліцензійних умов (у разі їх наявності); у тридцять робочих днів після спливу терміну виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов (крім випадку видання протягом цього строку органом ліцензування розпорядчого документа про проведення позапланової перевірки виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов);

2) набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії або скасування такого рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування;

3) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця), крім випадку та строку, передбачених частиною четвертою статті 15 цього Закону;

4) подання копії свідоцтва про смерть фізичної особи - підприємця (у разі відсутності правонаступника);

5) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності;

6) акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензіатом ліцензійних умов вважається вчинення ним протягом двох років з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження;

7) акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії;

8) акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки);

9) акт про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України", та (або) дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту, застосування воєнної сили проти України;

10) несплата за видачу ліцензії відповідно до частини другої статті 14 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи,

Товариству з обмеженою відповідальністю "БК Сматртхауз" було анульовану ліцензію на здійснення господарської діяльності на підставі п.8 у зв`язку з не допуском позивачем посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов.

Судом першої інстанції встановлено, що повідомлення про проведення планової перевірки №10/26-4/1408/08-317 товариству було направлено засобами поштового зв`язку через Укрпошту. Проте, конверт з повідомленням був повернуто відправнику з відміткою «не знаходиться».

За місцезнаходженням юридичної особи (м. Київ, вул. О. Гончара, 35, офіс 102) представники суб`єкта господарювання під час виїздів посадових осіб контролюючого органу були відсутні.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №687-XIV суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобовязаний серед іншого допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом та надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Частиною другою 2 статті 15 Закону №222-VIII визначено, що ліцензіат зобовязаний повідомляти органу ліцензування про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, у строк, встановлений ліцензійними умовами, але не пізніше ніж один місяць з дня настання таких змін. Таке ж саме правило встановлено підпунктом 3 пункту 8 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256.

Матеріали справи свідчать, що повідомлення про проведення перевірки №10/26-4/1408/08-317 товариству було направлено засобами поштового зв`язку через Укрпошту. Проте, конверт з повідомленням був повернуто відправнику з відміткою «не знаходиться».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновуку про те, що відповідачем дотримано норми чинного законодавства щодо обов`язку повідомити суб`єкт господарювання про проведення планової перевірки.

Щодо тверджень апелянта про те, що акт перевірки, складений суб`єктом господарювання не може вважатися відмовою підприємства (ліцензіата) у проведенні перевірки в розумінні п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону №222-VIII, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону №222-VIII анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Відповідно до 8 ч. 2 ст. 16 Закону №222-VIII підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Згідно з п. 21 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створення об`єктів архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 №1396 підставами для анулювання ліцензії, серед іншого, є акт про відмову суб`єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

У відповідності до ч. 14 ст. 19 Закону №222-VIII у разі встановлення в ході перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов підстав для складання актів, що є підставами для анулювання ліцензії, такі акти складаються як окремі документи в останній день проведення перевірки.

Пунктом 8 частини другої статті 16 Закону №222-VIII визначено, що підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, обєктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Відповідно до пункту 20, абзацу 11 пункту 21 Порядку ліцензування господарської діяльності, повязаної із створення обєктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1396 (далі - Порядок № 1396), орган ліцензування має право: анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб`єктом будівельної діяльності порушень, пов`язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності. Підставами для анулювання ліцензії є акт про відмову суб`єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону №222-VIII орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом п`яти робочих днів з дня виявлення підстав, передбачених пунктами 4 - 9 частини другої цієї статті.

Як убачається з акту про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом, відмова позивача у проведенні перевірки полягає у тому, що за місцезнаходженням юридичної особи представники суб`єкта господарювання під час виїздів посадових осіб були відсутні; суб`єктом господарювання не забезпечено присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов; посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов суб`єктом господарювання не допущені; документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникли під час перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов, суб`єктом господарювання не надані.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України 19.09.2018 №55-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині анулювання ліцензії, виданої ТОВ «БК Смартхауз» прийнято відповідачем в порядок, спосіб та в межах наданих повноважень, з огляду на що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Смартхауз"- залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя доповідач В.О. Аліменко

Судді О.О. Беспалов

А.Ю. Кучма