Справа № 813/6602/13-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа №813/6602/13-а

адміністративне провадження №К/9901/15101/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Єзерова А.А..

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Албіс Компані" ТзОВ "Діаніум Трейдінг Ко. Лімітед"

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року (колегія у складі суддів Мікула О.І., Курилець А.Р., Кушнерик М.П.)

у справі № 813/6602/13-а

за позовом Дочірнього підприємства " Албіс Компані" ТзОВ "Діаніум Трейдінг Ко. Лімітед"

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області

про визнання протиправним та скасування припису.

І. РУХ СПРАВИ

1. У серпні 2013 року ДП «Албіс Компані» ТОВ «Діаніум Трейдінг Ко Лімітед» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області. Позивач просив визнати протиправним та скасувати припис від 25.06.2013 № 43/1/590-пл/ю.

2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 позов задоволено.

3. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2016 скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.09.2016 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

5. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2013 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

6. 19.12.2016 позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2016. Просить її скасувати, залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2013, а справу розглядати за його участю.

7. Ухвалою від 21.12.2016 відкрито касаційне провадження.

8. У зв'язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано на розгляд Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. 25.06.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області була проведена планова перевірка дотримання ДП "Албіс Компані" ТзОВ " Діаніум Трейдінг Ко Лімітед" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на будівництві першої черги відтворення пасажу "Міколяша" з переплануванням існуючих приміщень на вул. Коперніка, 1 у м. Львові з добудовою та пристосуванням під кафе-бар з офісними приміщеннями, про що складено Акт №43/1590-пл/ю.

10. Перевіркою встановлено внесення недостовірних дані у декларацію про початок виконання будівельних робіт (зареєстрована 12.10.2011 за №ЛВ8) з будівництва першої черги відтворення пасажу "Міколяша" з переплануванням існуючих приміщень на вул. Коперніка, 1 у м. Львові з добудовою та пристосуванням під кафе-бар з офісними приміщеннями (торговий комплекс пасажу "Міколяша" та пам'ятки архітектури, охоронний №127, будинок №1 на вул. Коперніка у м. Львові), а саме у декларації вказано категорію складності III. Однак, будинок на вул. Коперніка, 1 у м. Львові є пам'яткою архітектури місцевого значення, а земельна ділянка знаходиться в зоні охорони пам'яток культурної спадщини «ЮНЕСКО». Згідно з ДБН А.2.2.-3-2004, постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2011р. №557 на час подання зазначеної декларації об'єкт відносився до IV категорії складності, чим порушено п.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

11. За результатами перевірки було видано припис від 25.06.2013 №43/1/590-пл/ю про усунення порушень, а саме заборонено розпочинати будівельні роботи з будівництва першої черги відтворення пасажу "Міколяша" з переплануванням існуючих приміщень на вул. Коперніка, 1 у м. Львові з добудовою та пристосуванням під кафе-бар з офісними приміщеннями до отримання дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови №466 від 13.04.2011, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

12. Робочий проект будівництва погоджено Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 06.07.2011 за №5-6963/2401 та Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради від 12.05.2011 №04/1441 і від 10.06.2011 №8/458, отримано позитивні висновок комплексної державної експертизи від 15.03.2011р. за №14-03103-10.

13. Крім того, відповідач ініціював звернення до Філії державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області з метою з'ясування питання визначення категорії складності об'єкта будівництва, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Коперніка, 1. У відповідь листом від 22.08.2013 №209 повідомлено, що не було помилкою віднесення даного об'єкта будівництва до ІІІ категорії складності.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що при визначенні категорії складності об'єкта будівництва до ІV категорії складності можуть бути віднесені ті об'єкти культурної спадщини національного або місцевого значення, які занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. Будинок у м. Львові, вул. Коперніка, 1 до цього реєстру не внесений, що також в силу ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» виключає поширення на нього правового статусу пам'ятки архітектури (культурної спадщини) місцевого значення. Відповідач не наділений повноваженнями відносити об'єкт будівництва до тієї чи іншої категорії, а на звернення відповідача експертні організації відповіли, що спірний об'єкт відноситься до ІІІ категорії складності.

15. Згідно з додатком П (довідковим) ДБН А 2.2-3-2004 «Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», категорія складності об'єктів цивільного призначення залежно від їх архітектурної та технічної характеристики визначається за функціональним призначенням. Тому категорія складності під час виготовлення проекту першої черги відтворення пасажу «Міколяша» в частині добудови була визначена у відповідності до п. 2.7.8 вказаного ДБН як для кафе загального типу, що передбачає ІІІ категорію складності.

16. Відповідач позовні вимоги заперечував. Стверджував, що будинок № 1 по вул. Коперніка у м. Львові є пам'яткою архітектури місцевого значення знаходиться в історичному ареалі міста Львова. Віднесення будівництва до тієї чи іншої категорії відбувається на підставі «Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557. Відповідно до п.3 ч.5 цього Порядку до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які в разі аварії можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення. Отже, даний будинок відноситься до IV категорії складності.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів та підтвердження обґрунтованості визначення відповідачем (встановлення об'єкту, що перевірявся) IV категорії складності вказаного об'єкта, як і не містять підтвердження використання під час перевірки матеріалів, що містять такі дані. Крім того, віднесення об'єктів будівництва до І-ІІІ категорії складності не належить до повноважень відповідача, оскільки визначається виключно проектними організаціями і замовниками будівництва. Філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області підтвердила, що не було помилкою віднесення даного об'єкта будівництва до ІІІ категорії складності.

18. З офіційного вебсайту Мінкультури вбачається, що будинок на вул. Коперніка, 1 у м. Львові до Державного реєстру нерухомих пам'яток України місцевого значення не занесений, що в силу ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» виключає розповсюдження на нього правового статусу пам'ятки архітектури (культурної спадщини) місцевого значення у законодавчо-визначеному порядку.

19. Скеровуючи справу на новий розгляд в суд апеляційної інстанції, Вищий адміністративний суд України зазначив, що для правильного вирішення спору необхідно дослідити чи знаходиться будинок № 1 по вул. Коперніка в історичному ареалі міста Львова.

20. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

21. Цей суд виходив з того, що топографічною схемою та переліком вулиць, зазначених у Додатку №2 до рішення виконкому від 09.12.2005 №1311, які визначають межі історичного ареалу, підтверджується входження вул. Коперніка до встановлених меж історичного ареалу міста Львів. Отже, будинок №1 на вул. Коперніка у м. Львові включено до переліку пам'яток архітектури місцевого значення Львівської області, згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради народних депутатів "Про взяття від охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність" від 13.12.1991 № 671, охоронний номер 127.

22. Оскільки будинок знаходиться в межах історичного ареалу м. Львова відповідно до рішення Львівської міської ради за №1311 від 09.12.2005, такий відноситься до IV категорії складності. Тому для його реконструкції необхідно отримати дозвіл на виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а не декларацію про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

23. Покликання позивача на те, що вказаний будинок відсутній у Державному реєстрі нерухомих пам'яток України, суд відхилив, оскільки цей реєстр був створений відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000, а сам будинок було віднесено до категорії пам'яток в грудні 1991 року. Тому невнесення цього будинку у реєстр не спростовує його статусу.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції з таких підстав:

А) відповідач не наділений повноваженнями самостійно відносити об'єкт будівництва до тієї чи іншої категорії. Філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області підтвердила, що спірний об'єкт відносить до ІІІ категорії складності.

Б) при визначенні категорії складності об'єкта будівництва та віднесення його до ІV категорії складності можуть бути віднесені тільки ті об'єкти культурної спадщини національного або місцевого значення, які занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. Спірний будинок не внесений до цього реєстру.

В) рішення Львівської міської ради за №1311 від 09.12.2005 та додатки до нього не підтверджують, що саме будинок №1 на вул. Коперніка у м. Львові знаходиться в історичному ареалі міста, оскільки ні топографічна схема, ні перелік вулиць не містять посилання про цей будинок. Топографічна схема, про яку зазнає суд, відсутня в матеріалах справи. З визначення поняття історичного ареалу населеного місця, наданого в ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини", вбачається, що не всім цим об'єктам надається статус пам'ятки місцевого значення.

Г) закон не передбачає повноважень Інспекції ДАБІ видавати припис про заборону розпочинати будівельні роботи.

25. Заперечень на касаційну скаргу до суду не надійшло.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, і вважає, що в задоволенні касаційної скарги слід відмовити з таких підстав.

27. Предметом спору у справі є правомірність припису, яким не дозволено розпочинати будівельні роботи до отримання дозволу на виконання будівельних робіт, а його підставами - зазначення у декларації категорію складності об'єкта III, в той час як об'єкт відносився до IV категорії складності в силу того, що будинок на вул. Коперніка, 1 у м. Львові є пам'яткою архітектури місцевого значення, а земельна ділянка знаходиться в зоні охорони пам'яток культурної спадщини "ЮНЕСКО".

28. Отже, надання оцінки правомірності оскаржуваного припису потребувало з боку судів в першу чергу аналізу та перевірки правового статусу спірного будинку на предмет належності його до об'єкту культурної спадщини і, як наслідок, визначення належності об'єкта до III чи IV категорії складності.

29. Відповідно до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

30. Віднесення будівництва до тієї чи іншої категорії відбувається на підставі Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 № 557. Відповідно до п.3 ч.5 цього Порядку до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які в разі аварії можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

31. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини":

- об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; - пам'ятка культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, або об'єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об'єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України;

- історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об'єкти культурної спадщини і пов'язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

32. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 318, відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», затверджено Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць.

Згідно із пунктами 10, 11 Порядку історичний ареал є спеціально виділеною у населеному місці територією історико-культурного значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних і містобудівних документах та розглядатися як специфічний об'єкт містобудівного проектування; частина територій історичних ареалів, а саме: території пам'яток та їх охоронних зон, території заповідників, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення.

33. На виконання цієї постанови, відповідно до пунктів 2, 3 статті 6, розділу VI статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» виконавчий комітет Львівської міської ради рішенням №1311 від 09.12.2005 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» затвердив межі історичного ареалу та зону регулювання забудови м. Львова (додатки 1, 2).

Додатки до цього рішення складаються із графічної та текстової частин, які визначають межі історичного ареалу міста Львова та зону регулювання забудови міста Львова; територія історичного ареалу м. Львова становить 2441 га.

34. Зокрема, топографічною схемою та переліком вулиць зазначених у Додатку №2 до рішення виконкому від 09.12.2005 року №1311, які визначають межі історичного ареалу, підтверджується входження вул. Коперніка до встановлених меж історичного ареалу міста Львів.

35. Згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради народних депутатів "Про взяття від охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність" від 13 грудня 1991 року № 671, будинок №1 на вул. Коперніка у м. Львові, включено до переліку пам'яток архітектури місцевого значення Львівської області, охоронний номер 127.

36. Судами попередніх інстанцій встановлено, що вказаний будинок відсутній у Державному реєстрі нерухомих пам'яток України.

37. Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що Державний реєстр нерухомих пам'яток України був створений відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 2000 року, але спірний об'єкт (будинок) було віднесено до категорії пам'яток 13.121991, а тому невнесення цього будинку у реєстр не спростовує його статусу.

38. Інспекцією встановлено порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка передбачає отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що видається органами державного архітектурно-будівельного контролю.

39. Отже, оскільки будинок №1 на вул. Коперніка у м. Львові знаходиться в межах історичного ареалу м. Львова, такий відноситься до IV категорії складності, для реконструкції якого необхідно отримання дозволу на виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а не отримання декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

40. Доводи скаржника, що Філія державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області з метою з'ясування питання визначення категорії складності об'єкта будівництва, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Коперніка, 1, надала відповідь, що не було помилкою віднесення даного об'єкта будівництва до ІІІ категорії складності, не спростовують віднесення спірного об'єкта до IV категорії складності в силу Закону України "Про охорону культурної спадщини" та ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"

41. Враховуючи наведене, Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

42. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. У разі залишення касаційної скарги без задоволення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 328, 342, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Албіс Компані" ТзОВ "Діаніум Трейдінг Ко. Лімітед" залишити без задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року у справі №813/6602/13-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кравчук В.М.

Суддя Стародуб О.П.

Суддя Єзеров А.А.