Справа № 826/27043/15
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" Чернявської Олени Степанівни (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не виконання заяви про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та здійснення завершальних операцій за ним від 02.12.2015 року; визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ігнорування скарги на дії (незаконну бездіяльність) відповідача 1 від 07.12.2015 року; зобов`язання відповідача 1 виконати вимоги викладені в заяві про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та здійснення завершальних операцій за ним від 02.12.2015 року; зобов`язання відповідача 2 здійснити контроль за виконанням відповідачем 1 вимог викладених в заяві про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та здійснення завершальних операцій за ним від 02.12.2015 року відповідно до скарги на дії (незаконну бездіяльність) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» від 07.12.2015 року.

В подальшому, 26.04.2019 року позивачкою було подано до суду першої інстанції заяву про зміну предмету позову, а саме шляхом: визнання протиправною бездіяльність посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявської О.С., саме в статусі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" щодо невключення позивача до переліку вкладників публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ігнорування скарги на бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" від 07.12.2015 року; зобов`язання посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявської О.С, саме в статусі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур неплатоспроможності банків департаменту управління активами Іриклієнко Ю.П. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" за поточним рахунком позивача № НОМЕР_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити контроль за виконанням уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вимог викладених в заяві про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та здійснення завершальних операцій за ним від 02.12.2015 відповідно до скарги на бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" від 07.12.2015, через подання уточненої інформації про позивача як вкладника.

У судовому засіданні 27 травня 2019 року судом було прийнято вказану заяву позивачки про зміну предмету позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позов залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо:

- визнання протиправною бездіяльності посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявської О.С., саме в статусі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" щодо невключення позивача до переліку вкладників в ПАТ "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

-зобов`язання посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможності банків Чернявську О.С., саме в статусі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Ірклієнко Ю.П. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" за поточним рахунком позивача № НОМЕР_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що право на звернення до суду і право на зміну предмета позову є різними правами, які мають різну суть, відрізняються різним порядком та часом реалізації. Наслідки пропущення строків на реалізацію цих прав також мають зовсім різні правові наслідки.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі зазначили, що доводи апелянта є необґрунтованими, апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала суду такою, що винесена на підставі положень чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п. 8 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3,4 статті 123 цього Кодексу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи щодо не виконання заяви про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та здійснення завершальних операцій за ним від 02.12.2015 року; визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ігнорування скарги на дії (незаконну бездіяльність) уповноваженої особи від 07.12.2015 року; зобов`язання уповноваженої особи виконати вимоги викладені в заяві про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та здійснення завершальних операцій за ним від 02.12.2015 року; зобов`язання Фонду здійснити контроль за виконанням відповідачем 1 вимог викладених в заяві про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та здійснення завершальних операцій за ним від 02.12.2015 року відповідно до скарги на дії (незаконну бездіяльність) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» від 07.12.2015 року.

В обґрунтування позову зазначено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» було укладено Договір №37621/370-11 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі ФК «Золотий».

01.07.2015 року за умовам договору ПАТ «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» повинно було повернути позивачу її вклад та нараховані проценти, проте таких дій не вчинило,

02.07.2015 року позивач звернулась до ПАТ «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» з листом , в якому просила пояснити причину відмови у виплаті вкладу.

У листі від 30.07.2015 року ПАТ «Банк «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» запевнив позивача про те, що виконає свої зобов`язання за договором, проте відповідних дій не вчинив.

В подальшому позивачка звернулася з листом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", в якому просила закрити поточний рахунок № НОМЕР_1 та здійснити завершальні операції за вказаним поточним рахунком шляхом виплати їй коштів.

Не отримавши від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" відповіді позивач звернулася до суду з позовом.

Ухвалою Окружного адміністраивтного суду м.Києва від 28 січня 2016 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 грудня 2016 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за результатом розгляду у справі №1-26/2016 (№2-4/2016) за подання Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

У квітні 2019 року позивачкою було подано до суду першої інстанції клопотання про поновлення провадження у справі та зміну предмету позову.

Згідно ст.47 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Колегія суддів зазначає, що предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити свої інтереси.

Дослідивши зміст заяви про зміну предмету позову, колегія суддів встановила, що нові позовні вимоги ґрунтуються на тих самих обставинах і нормах права, що були зазначені у первісно поданому позові.

Необхідність зміни предмета позову була зумовлена неможливістю задоволення порушених прав та інтересів позивача у визначений у позові спосіб.

Колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а в разі невиконання або неналежного виконання рішення щоб не виникала необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи те, що нові позовні вимоги ґрунтуються на тих самих обставинах і нормах права, що були зазначені у первісно поданому позові, та викладені у новій редакції виключно за для ефективного захисту прав позивача, колегія суддів вважає, що положення ст.122 КАС України в даному випадку не підлягають застосуванню, а тому висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду в частині позовних вимог щодо бездіяльності відповідачів із невключення позивача до переліку вкладників банку, є необґрунтованими.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - про залишення позову без розгляду скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24.07.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев