Справа № 826/16484/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря (помічника): Савін І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2019 року, суддя Шейко Т.І., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною відмови та дій, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною відмову відповідача, що міститься в листах від 15.03.2018 року №06.4/3876 та від 10.06.2018 року №06.4/8955 щодо розгляду його звернення від 25.10.2017 року з урахуванням того, що праваовідносини, які виникли між ним та ТОВ «Будеволюція», врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів»; визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві щодо складання акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 02.03.2018 року №3.0274; зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві провести перевірку обставин, викладених ОСОБА_1 у зверненні від 25.10.2017 року щодо невиконання обов`язків ТОВ "Будеволюція" в частині передання ОСОБА_1 об`єкту будівництва та об`єкту інвестування неналежної якості та з недоліками, про які йде мова у зверненні, з урахуванням того, що зазначені відносини регулюються Законом України "Про захист прав споживачів"; зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві за участі ОСОБА_1 провести виїзну позапланову перевірку шляхом виїзду до об`єкту будівництва та об`єкту інвестування, про які йде мова у зверненні позивача від 25.10.2017 року, з метою перевірки фактів, викладених у зверненні.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач протиправно відмовив у розгляді його звернення про неналежне виконання ПАТ АКБ «Аркада» та ТОВ «Будеволюція» умов Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомості» та умов договору про участь у фонді фінансування будівництва від 07.07.2015 року №70955, що призвело до порушення його прав та інтересів як споживача послуг, робіт та товарів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.07.2015 року між ПАТ АКБ "Аркада" (управитель) та ОСОБА_1 (довіритель) укладено договір №70955 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до якого довіритель надає свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А "Патріотика" за програмою ТОВ "Будеволюція" (фонд), що затверджені рішенням Правління ПАТ АКБ "Аркада".

За умовами договору довіритель приймає на себе зобов`язання виконувати Правила фонду та передати управителю в обсягах та на умовах цього договору кошти в управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування, а саме квартири за будівельною адресою: між АДРЕСА_1 ; номер об`єкта будівництва: складова частина об`єкта будівництва житловий будинок №3 ; номер об`єкта інвестування 200; поверх 25; кількість кімнат 3; загальна площа об`єкта інвестування відповідно до проекту 81,31 кв. м; вимірна одиниця об`єкта інвестування - 1,00 кв. м.

Управитель приймає від довірителя кошти в управління та відповідно до Правил фонду і цього договору перераховує частину таких коштів для фінансування будівництва, решта коштів (оперативний резерв) залишається в управлінні управителя. Після закінчення будівництва, введення об`єкта будівництва в експлуатацію, підключення його до інженерних мереж, передачі його об`єднанню співвласників, або власнику, або експлуатуючій організації разом з необхідною технічною документацією, та, відповідно, під заселення довірителем кошти оперативного резерву управитель перераховує забудовнику.

Управитель зобов`язаний видати довірителю свідоцтво про участь у фонді відповідно до Правил фонду та цього договору. Передати довірителю, який повністю проінвестував закріплений за ним об`єкт інвестування, майнові права на такий об`єкт за договором про уступку майнових прав.

Для закріплення об`єкта інвестування довіритель протягом 2 банківських днів з дня підписання цього договору вносить на рахунок управителя кошти в розмірі, що становить не менше 100 відсотків вартості об`єкта інвестування за поточною ціною вимірною одиниці об`єкта інвестування, встановленої за згодою сторін на день внесення коштів.

Довіритель може отримати у власність закріплений за ним об`єкт інвестування після введення будинку в експлуатацію відповідно до Правил фонду та цього договору.

Після 100-відсоткового інвестування довірителем закріпленого за ним об`єкта інвестування управитель передає довірителеві майнові права на цей об`єкт інвестування за договором про уступку майнових прав.

Якщо довіритель виконав усі зобов`язання перед управителем та після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію підписав акт прийняття-передачі закріпленого за ним об`єкта інвестування, умови цього договору вважаються виконаними та управління майном припиняється.

Згідно з умовами договору від 07.07.2015 року №70955 для проведення державної реєстрації права власності на закріплений за довірителем об`єкт інвестування довіритель зобов`язаний підписати із забудовником акт прийняття-передачі закріпленого об`єкта інвестування або подати забудовнику в письмовій формі свої зауваження щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань за об`єктом будівництва і об`єктом інвестування відповідно до статті 19 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".

На виконання умов договору від 07.07.2015 року №70955 між ПАТ АКБ "Аркада" та ОСОБА_1 укладено договір про уступку майнових прав.

Відповідно до умов договору від 07.07.2015 року №70955 ОСОБА_1 із зауваженнями підписав акт прийняття-передачі об`єкта інвестування (квартири), складений забудовником ТОВ "Будеволюція". Зауваження вмотивовані тим, що будівельні роботи виконані забудовником з недоліками, оскільки не відповідають пожежним та санітарним нормам.

У подальшому ОСОБА_1 направив на адресу ТОВ "Будеволюція" претензію від 29.05.2017 року, зокрема, з вимогами усунути за рахунок забудовника недоліки будівництва та об`єкту інвестування, а саме будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (будівельна адреса між вул . Бориса Гмирі та вул . Колекторною у Дарницькому районі м. Києва).

Листом від 07.06.2017 року ТОВ "Будеволюція" повідомило ОСОБА_1 про виконання будівельних робіт належним чином, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення його претензії.

Вважаючи, що відмова ТОВ "Будеволюція" щодо усунення недоліків будівництва порушила його права споживача на належну якість наданих йому послуг, гарантованих Законом України "Про захист прав споживачів", позивач звернувся до Голови Держпродспоживслужби із заявою від 25.10.2017 року про неналежне виконання ПАТ АКБ "Аркада" як управителем та ТОВ "Будеволюція" як забудовником вимог Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" та умов договору про участь у фонді фінансування будівництва від 07.07.2015 року №70955, зокрема, у зв`язку з виконанням забудовником будівельних робіт, які не відповідають пожежним та санітарним нормам, тобто виконані із недоліками.

В заяві від 29.11.2017 року, адресованій Голові Держпродспоживслужби, ОСОБА_1 просив перевірку заяви проводити за його участі, завчасно повідомивши його про час та місце її проведення.

Листом від 04.12.2017 року №К-5618 Держпродспоживслужба направила звернення ОСОБА_1 для розгляду в установленому порядку до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві.

У подальшому листом від 08.12.2017 року №К-5725 Держпродспоживслужба доручила Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві повідомити позивача про проведення позапланового заходу щодо вищевказаних суб`єктів господарювання для його особистої участі у цьому заході.

За результатами проведення перевірки ПАТ АКБ "Аркада" та ТОВ "Будеволюція" посадовими особами відповідача складено акти перевірки дотримання ними законодавства про захист прав споживачів від 02.03.2018 року відповідно №3.0275 та №3.0274.

Перевірку названих суб`єктів господарювання проведено відповідачем за їхніми адресами, вказаними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Актом перевірки від 02.03.2018 року №3.0275 встановлено відсутність порушень ПАТ АКБ "Аркада" вимог законодавства про захист прав споживачів стосовно ОСОБА_1 . В акті перевірки 02.03.2018 №3.0274 встановлено відсутність порушень ТОВ "Будеволюція" порушень законодавства про захист прав споживачів стосовно ОСОБА_1

Листом від 15.03.2018 року №06.4/3876 відповідач повідомив позивача про відсутність у Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві повноважень щодо здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері будівництва, будівельних норм та державних стандартів і правил, які належать до повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Також відповідач зазначив про відсутність у Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві підстав вбачати в діях забудовника порушення законодавства про захист прав споживачів з огляду на відсутність у матеріалах звернення позивача документального підтвердження наявності договірних відносин між ним та забудовником (договору, угоди, розрахункових документів тощо), які визначають споживачем продукції забудовника. У зв`язку з наведеним позивача повідомлено про відсутність у відповідача підстав для застосування до банку та забудовника заходів реагування, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Водночас, позивача поінформовано, що відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" нагляд та регулювання діяльності управителів ФФБ здійснюють національна комісія, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національний банк України в межах повноважень, а нагляд за діяльністю забудовників здійснюють місцеві державні адміністрації та виконавчі органи селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом.

Не погодившись з результатами перевірки, зокрема, стосовно ТОВ "Будеволюція" позивач звернувся до Держпродспоживслужби зі скаргою від 27.04.2018 року на дії та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, яку Держпродспоживслужба листом від 31.05.2018 року №К-2788 направила для розгляду і проведення повторної перевірки звернення ОСОБА_1 від 25.10.2017 року до відповідача.

Листом від 19.06.2018 року №06.4/8955 Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві повідомило Держпродспоживслужбу та позивача про те, що за результатами проведеної 02.03.2018 року перевірки забудовника ТОВ "Будеволюція" не встановлено порушень останнім законодавства про захист прав споживачів стосовно позивача з огляду на відсутність між ними правовідносин, врегульованих Законом України "Про захист прав споживачів", зауваживши, що через відсутність у наданих для проведення повторної перевірки забудовника ТОВ "Будеволюція" будь-якого документального підтвердження факту безпосереднього замовлення та оплати ОСОБА_1 продукції забудовника, у Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві відсутні підстави для проведення повторної позапланової перевірки ТОВ "Будеволюція".

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів врегульовано Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до статей 1-1 та 2 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Статтею 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, поміж іншого, на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 5 названого Закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Захист прав споживачів у сфері безпечності та якості харчових продуктів, інформування про їх властивості, у тому числі маркування, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та якості харчових продуктів.

За змістом частини першої статті 26 Закону України "Про захист прав споживачів" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема:

- давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів;

- перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів;

- проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, у тому числі харчові продукти, відповідно до закону;

- одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Положення №667), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення №667 у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння) Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань:

- перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг;

- проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону;

- накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів;

- передає матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування.

За змістом пункту 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 року №209, назване Головне управління є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Підпунктом 7 пункту указаного Положення Головне управління у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння), поміж іншого:

- перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг;

- здійснює контроль за дотриманням вимог Законів України "Про рекламу" та "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" в межах наданих повноважень;

- проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону;

- накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів;

-здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Отже, відповідач як територіальний орган Держпродспоживслужби уповноважений здійснювати перевірку дотримання суб`єктами господарювання законодавства про захист прав споживачів, а тому перевірка відповідачем дотримання ТОВ "Будеволюція" вимог законодавства про захист прав споживачів за зверненням позивача від 25.10.2017 року була проведена Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві в межах повноважень останнього.

Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" врегульовано правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з приписами статті 6 указаного Закону однією із підстав для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Таким чином, відповідач правомірно провів перевірку ТОВ "Будеволюція" за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 315/2, а не за місцем знаходження об`єкта інвестування.

Згідно з приписами частини шостої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Отже, за змістом цієї правової норми акт перевірки є документом, який фіксує порушення законодавства або їх відсутність, виявлені внаслідок перевірки суб`єкта господарювання. Складення акту перевірки за результатами здійснення планового або позапланового заходу контролюючим органом є його законодавчим обов`язком.

Як встановлено судом першої інстанції акт перевірки дотримання ТОВ "Будеволюція" законодавства про захист прав споживачів від 02.03.2018 року №3.0274, складений посадовими особами відповідача містить усі відомості щодо об`єкта контролю, необхідність зазначення яких визначена частиною першою статті 7 вищевказаного Закону, а отже складання акту відбулося відповідно до його повноважень та у спосіб, визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

З урахуванням зазначеного суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість доводів позивача про протиправність дій Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві щодо складання вищевказаного акту перевірки.

Що стосується вимог позивача про скасування акту перевірки, то суд першої інстанції також вірно відмовив у їх задоволенні, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні вимог Кодексу адміністративного судочинства.

Згідно статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти та правові акти індивідуальної дії.

Відповідно пунктів 18 та 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

Отже, акт перевірки як документ, що в даному випадку лише фіксує результати перевірки і не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не містить обов`язкових для виконання позивачем будь-яких умов та обов`язків.

Із акту перевірки ТОВ "Будеволюція" вбачається, що перевіряючим не було встановлено порушення товариством законодавства про захист прав споживачів стосовно ОСОБА_1 , так як між позивачем та ТОВ "Будеволюція" відсутні правовідносини, що регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

За змістом статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів":

- виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги;

- споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;

- договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Позивач обгрунтовує свої вимоги щодо порушень його прав ТОВ "Будеволюція" як забудовника об`єкта інвестування, який є виконавцем послуг з будівництва об`єкта, які надані йому як споживачу неналежної якості, зокрема:

- неналежно проведено оздоблення квартири, цвіль та сліди підтоплення (що свідчить про проблеми технічного поверху та горища будинку), сміття, бруд тощо та неробоча протипожежна система, що є загрозою життю власника;

- пошкоджені та/або недороблені стіни, плитка на підлозі та елементи оздоблення у місцях загального користування, що свідчить про використання неякісних будівельних матеріалів;

- місця загального користування не укомплектовані протипожежними системами, а саме відсутність пожежних рукавів, протипожежного освітлення, шлангів, робочих гідрантів та опломбування пожежних шаф із зазначенням відповідальної особи за протипожежну безпеку;

- відсутність протипожежного освітлення (фізична відсутність елементів освітлення), у кількості 150 шт., що є грубим порушенням протипожежних норм, а саме наказу МВС України від 30.12.2014 №1416 "Про затвердження правил протипожежної безпеки";

- згідно з додатком до договору у переліку обладнання будинку у групі обладнання "Пожежогасіння" вказано 25 ППК у місцях загального користування, але по будинку таких ППК передбачено у кількості 150 штук;

- у технічній характеристиці будинку та квартир зазначені металопластикові вікна та балкони з двокамерними склопакетами, тоді як в цілому по будинку та безпосередньо у вікнах та балконах квартир встановлено вікна та балкони з однокамерними склопакетами;

- в будинку відсутній сміттєпровід, що є порушенням санітарних норм та норм СТУ Б В.2.5-34:2007 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Сміттєпроводи житлових і громадських будинків. Загальні технічні умови", затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 02.07.2007 року №80 "Про прийняття національного стандарту";

- в будинку не налаштовані до експлуатації ліфти.

Отже, позивач підписав акт прийняття-передачі об`єкта інвестування (квартири), складеного ТОВ "Будеволюція", з письмовими зауваженнями про те, що виконані забудовником будівельні роботи не відповідають пожежним та санітарним нормам, тобто виконані з недоліками.

На підтвердження зазначених недоліків на об`єкті житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 позивачем надано до суду копію припису Дарницького районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві від 07.06.2017 року №94, внесеного керівнику ТОВ "Промінь" щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Інші докази стосовно неналежного надання йому будь-яких інших послуг ТОВ "Будеволюція" як забудовником позивачем не надано.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 07.07.2015 року між ПАТ АКБ "Аркада" (управитель) та ОСОБА_1 (довіритель) укладено договір №70955 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до якого довіритель надає свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А "Патріотика" за програмою ТОВ "Будеволюція" (фонд), що затверджені рішенням Правління ПАТ АКБ "Аркада". ТОВ "Будеволюція" як забудовник не є стороною цього договору.

Загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю встановлено Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".

Частиною другою статті 3 цього Закону визначено, що суб`єктами системи фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю (далі - система фінансово-кредитних механізмів) є довірителі, управителі, забудовники, страхові компанії, емітенти сертифікатів ФОН (далі - фонд операцій з нерухомістю) та власники сертифікатів ФОН.

Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" метою створення фондів фінансування будівництва (далі - ФФБ) є отримання довірителями ФФБ у власність житла.

Відповідно до статті 9 згаданого Закону управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору.

За змістом статті 14 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" фізична або юридична особа, або спільний інвестор ФОН стає довірителем ФФБ за умови передачі коштів в управління управителю ФФБ та укладання з управителем ФФБ договору про участь у ФФБ на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Отже, між управителем та забудовником укладається договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору. Цей договір визначає зобов`язання між управителем і забудовником. Інший договір про участь у ФФБ укладається між управителем та довірителем, який визначає зобов`язання між ним.

Про необхідність укладення згаданих договорів можна дійти і зі змісту Правил Фонду фінансування будівництва виду А "Патріотика" за програмою ТОВ "Будеволюція" (далі - Правила), затверджених рішенням Правління ПАТ АКБ "Аркада" від 26.05.2014 року, оформленим протоколом №36.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 та 1.4 Правил ці Правила регламентують порядок взаємодії Забудовника, Банка та Довірителів ФФБ, встановлюють порядок, умови, особливості і обмеження управління ФФБ та регулюють інші умови функціонування ФФБ. Правила є публічною пропозицією (офертою) для вступу до ФФБ та участі у ньому Довірителів на підставі визнання цих Правил. Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами системи фінансово-кредитних механізмів будівництва житла та іншої нерухомості, спорудження якої здійснюється за рахунок ФФБ.

Згідно з пунктом 5.2 Правил договір про участь у ФФБ є договором приєднання відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України, а саме: "Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у … стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.".

Згідно з пунктом 4.1 Правил банк укладає із забудовником договір, який регулює взаємовідносини Банку і Забудовника щодо організації спорудження об`єкта будівництва з використанням коштів ФФБ, за яким забудовник зобов`язується організувати спорудження об`єкта будівництва, ввести його в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування довірителям ФФБ у строки та на умовах, визначених Законом України №978-IV, цими Правилами та Договором про участь у ФФБ, а банк зобов`язується здійснювати фінансування будівництва об`єкта будівництва на умовах укладеного із забудовником договору. Технічні характеристики збудованого об`єкта будівництва та об`єктів інвестування мають відповідати Технічній характеристиці на об`єкт будівництва.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до:

- змін технічних характеристик об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування;

- погіршення споживчих властивостей об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування;

- зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків;

- збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів.

У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об`єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв`язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов`язань за договором, визначені цим Законом.

Крім того, частинами восьмою та дев`ятою статті 19 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" встановлено, що довіритель має право у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання акта прийняття-передачі об`єкта інвестування або підписати підготовлений забудовником акт прийняття-передачі об`єкта інвестування із зазначенням інформації про відсутність претензій довірителя до забудовника щодо об`єкта інвестування, або подати у письмовій формі свої обґрунтовані зауваження щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва і об`єкту інвестування та щодо виявлених будівельних недоліків.

У разі наявності у довірителя зауважень щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва та об`єкту інвестування забудовник зобов`язаний забезпечити безоплатне усунення недоліків у п`ятнадцятиденний строк з дня подання зауважень або забезпечити безоплатне повторне виконання неналежно виконаної роботи чи виготовлення непоставленої чи пошкодженої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості.

Договором від 07.07.2015 року №70955 також передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на закріплений за довірителем об`єкт інвестування довіритель зобов`язаний підписати із забудовником акт прийняття-передачі закріпленого об`єкта інвестування або подати забудовнику в письмовій формі свої зауваження щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань за об`єктом будівництва і об`єктом інвестування відповідно до статті 19 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".

Як встановлено судом першої інстанції позивачем підписано акт прийняття-передачі об`єкта інвестування (квартири), складеного забудовником ТОВ "Будеволюція", з письмовими зауваженнями про те, що виконані забудовником будівельні роботи не відповідають пожежним та санітарним нормам, тобто виконані з недоліками.

При цьому частинами четвертою-сьомою статті 24 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" встановлено, що нагляд за діяльністю забудовників здійснюють місцеві державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом.

Метою нагляду та регулювання діяльності забудовників є контроль за дотриманням забудовниками вимог цього Закону та інших актів законодавства у сфері будівництва.

Основними напрямами нагляду та регулювання діяльності забудовників є контроль за дотриманням забудовником зобов`язань, встановлених законом та договором з управителем ФФБ, у тому числі за дотриманням зобов`язань стосовно:

- організації спорудження об`єкта будівництва;

- ведення за кожним об`єктом будівництва звітності за встановленою законодавством формою та регулярного її надання управителю;

- заборони укладання за одним об`єктом будівництва договорів з різними управителями ФФБ.

Місцеві державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують застосування до забудовників, що порушують свої зобов`язання, встановлені законом та договором з управителем ФФБ, заходів впливу в межах та порядку, визначених законодавством.

Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем та забудовником ТОВ "Будеволюція" у зв`язку з неналежним виконанням останнім будівельних робіт, не підпадають під регулювання Законом України "Про захист прав споживачів", оскільки регулюються Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", який не надає повноважень органам Держпродспоживслужби здійснювати перевірку дотримання забудовниками вимог законодавчих актів у сфері будівництва, а також дотримання забудовником зобов`язань, встановлених законом та договором з управителем ФФБ, в тому числі за дотриманням зобов`язань стосовно організації спорудження об`єкта будівництва; ведення за кожним об`єктом будівництва звітності за встановленою законодавством формою та регулярного її надання управителю; заборони укладання за одним об`єктом будівництва договорів з різними управителями ФФБ.

З цих підстав вимоги позивача про визнання протиправною відмови Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, що міститься в листах від 15.03.2018 року №06.4/3876 та від 19.06.2018 року №06.4/8955 щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 25.10.2017 року є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача, які є похідними від попередньої вимоги, про зобов`язання відповідача провести перевірку його звернення від 25.10.2017 року щодо невиконання ТОВ "Будеволюція" обов`язків по передачі ОСОБА_1 об`єкта будівництва та об`єкта інвестування неналежної якості та з недоліками, про які йде мова у згаданому зверненні, з урахуванням того, що правовідносини між ними врегульовані Законом України "Про захист прав споживачів" та про зобов`язання відповідача за участі ОСОБА_1 провести виїзну позапланову перевірку шляхом виїзду до об`єкта будівництва та об`єкта інвестування, про які йде мова у зверненні позивача від 25.10.2017 року, з метою перевірки фактів, викладених у зверненні.

Посилання позивача на ту обставину, що суд довгий час розглядав справу, колегія суддів вважає ніяким чином не впливає на законність та правильність судового рішення та не може тягнути за собою скасування по суті правильного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.