Справа № 160/3195/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року Справа № 160/3195/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
23.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року пенсію у розмірі, обчисленому відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі додаткових документів, наданих Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (подання), з урахуванням вислуги років для призначення пенсії на день звільнення у календарному обчисленні - 24 роки 10 місяців 25 днів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно відмовило позивачу в обчисленні (перерахунку) розміру пенсії на підставі уточненого поданння Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якому зазначено вислугу років у календарному обчисленні 24 роки 10 місяців 25 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
25.04.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. Зауважив, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.
Відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522, з 01.01.2007 на Пенсійний фонд України покладені функції лише з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби.
Таким чином, Головне управління не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, відповідальність за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії покладається на установу, якою видавалась довідка.
Зазначив, що у відповідності до п. 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Вказав, що право на перерахунок пенсії не є конституційним правом, та твердження позивача щодо звуження існуючих пенсійних прав є безпідставними, оскільки призначений та отримуваний розмір пенсії позивача не було скасовано чи зменшено, за таких обставин, відповідач вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є правомірними, оскільки Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19.05.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій, зокрема, зазначено, що адміністративний позов пред`явлено позивачем до ГУ ПФУ з іншою позовною вимогою, яка є відмінною від тієї, проти якої заперечує відповідач, а саме з вимогою здійснити обчислення розміру пенсії на підставі уточненого подання ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а тому, відзив на позов не відповідає вимогам, які законодавець визначив для даного документу, а саме не містить заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову.
Зауважено, що обставини, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії, настали 30.01.2019 при наданні ГУ ДФС до пенсійного органу відповідних документів.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.02.2016 № 59-о позивача звільнено з податкової міліції. В Наказі було зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає - 27 років 03 місяці 14 днів та вислуга років - 18 років 01 місяць 00 днів (період служби в податковій міліції з 25.05.2000р. по 03.02.2016р., з урахуванням періоду навчання у ВНЗі).
Після звільнення позивача поставлено на облік в Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та з 04 лютого 2016 року позивач отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Як зазначено у позові, у березні 2018 року позивачу стало відомо, що він має право на включення до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні часу його роботи в державних органах з 02.08.1993 по 25.05.2000, у зв`язку з чим, позивачем до ГУ ДФС у Дніпропетровській області було направлено відповідне клопотання.
У квітні 2018 року після отримання відмови від ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом (справа № 804/3055/18).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року в адміністративній справі №804/3055/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 року, було частково задоволено вимоги ОСОБА_1 , у тому числі: ГУ ДФС у Дніпропетровській області було зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж його роботи в державних органах з 02.08.1993р. по 25.05.2000р. та направити відповідну інформацію до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області судове рішення виконано у повному обсязі, а саме:

- до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні позивачу було зараховано час його роботи в державних органах з 02.08.1993 по 25.05.2000, що було відображено у наказі ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.01.2019 № 73-о, долученому до матеріалів справи;

- виготовлено та направлено до ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області уточнене подання про призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якому зазначено вислугу років у календарному обчисленні 24 роки 10 місяців 25 днів.

Так, Наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 73-о від 22.01.2019 було визначено вислугу років для призначення пенсії на день мого звільнення позивача у календарному обчисленні - 24 роки 10 місяців 25 днів.

30 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області до ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області було направлено документи, а саме:

- подання про призначення пенсії від 28.01.2019 № 30/04-86-04-02-28 з уточненими даними щодо вислуги років для призначення пенсії (робота в державних органах з 02.08.1993 по 25.07.2000, служба в податковій міліції з 26.05.2000 по 03.02.2016, з урахуванням періоду навчання у ВНЗі), відповідно до яких позивач набув права на призначення пенсії згідно із пунктом «а» статті 12 Закону № 2262;

- копія наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.01.2019 № 73-о;

- копію постанови суду апеляційної інстанції,

які є підставами для перегляду умов для призначення позивачу пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон 2262) у розмірі, визначеному згідно з пунктом «а» статті 13 Закону 2262.

01.02.2019 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено заяву з проханням обчислити (перерахувати) пенсію у розмірі, визначеному пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням вислуги років для призначення пенсії на день звільнення у календарному обчисленні 24 роки 10 місяці 25 днів та виплатити різницю в пенсії за минулий час за останніх 12 місяців. В заяві позивачем також було звернуто увагу на те, що у зв`язку зі збільшенням вислуги років для призначення пенсії повинен бути збільшений і розмір грошового забезпечення, що враховується для призначення пенсії, а саме в частині надбавки за вислугу років. При вислузі років 24 роки 10 місяці 25 днів, відповідно до постанови КМУ №704 розмір надбавки за вислугу років повинен становити 45%.

Листом від 12.02.2019 № 739/11-09 «Про надання відповіді» Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що правові підстави для проведення перерахунку його пенсії у органів Пенсійного фонду України відсутні, так як постановою Третього апеляційного адміністративного суду Головне управління ПФ України в Дніпропетровській області не було зобов`язано провести перерахунок пенсії на підставі документів, наданих ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Не погоджуючись із бездіяльністю та відмовою ГУ ПФ України в Дніпропетровській області щодо обчислення (перерахунку) розміру пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно частини 2 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Пунктом 23 Порядку №3-1 передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що УПФ повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про перерахунок пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Під час розгляду справи судом встановлено, що УПФ не використало всі свої повноваження для повного, всебічного, добросовісного розгляду заяви позивача про обчислення (перерахування) пенсії, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення відповідного питання.

На підставі наведеного, враховуючи, що Третім апеляційним адміністративним судом в постанові від 20.12.2018 року встановлено право ОСОБА_1 на включення до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні часу роботи позивача в державних оргнанх з 02.08.1993р. по 25.05.2000р., у зв`язку з чим, збільшилась його вислуга років - 24 роки 10 місяців 25 днів, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року пенсію у розмірі, обчисленому відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі додаткових документів, наданих Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (подання), з урахуванням вислуги років для призначення пенсії на день звільнення у календарному обчисленні - 24 роки 10 місяців 25 днів.

Частина 1 статті 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі ч.1 ст.139 КАС України, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати у розмірі 768,40 грн., сплата яких підтверджується квитанцією №0.0..1 від 09.04.2019 року.

Керуючись статтями ст.ст.90, 139, 243, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року пенсію у розмірі, обчисленому відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі додаткових документів, наданих Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (подання), з урахуванням вислуги років для призначення пенсії на день звільнення у календарному обчисленні - 24 роки 10 місяців 25 днів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник