Справа № 460/2996/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4926/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

представника відповідача Драчук Ю.О.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі № 460/2996/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Дорошенко Н.О. в м. Рівне Рівненської області 07.03.2019 року, повний текст судового рішення складено 15.03.2019), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №083477 у сумі 1700,00 горн.;

визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0007770 від 14.09.2018 в сумі 17,60 євро.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0007770 від 14.09.2018 залишено без розгляду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова приймалась на підставі наступних документів: Акту №087703 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0007770 від 14.09.2018, чеку про результати зважування від 14.09.2018, товарно-транспортної накладної №14/09-09 від 14.09.2018. Позивач ствердив, що чек про результат зважування не містить реквізитів щодо пункту проведення вагового контролю та відомостей про ваги, на яких здійснювалось зважування. Разом з тим, у ньому зазначено реєстраційний номер тягача, проте відсутні відомості щодо причепа.

Зазначає, що враховуючи відсутність у чеку та акті від 14.09.2018 будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортних засобів позивача, неможливо ідентифікувати таке обладнання.

Також працівники Укртрансбезпеки проводили габаритно-ваговий контроль за відсутності працівників відповідних підрозділів МВС, чим порушили п. 3 Порядку, затвердженого Міністерством інфраструктури України, Міністерством внутрішніх справ від 04.02.2014 №215/24992, де вказано, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги, вважав її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, що відповідно до положень частини другої статті 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить транспортний засіб марки DAF, модель FT XF 95 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп марки BENALU, модель TF34C1, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

14.09.2018 державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області згідно з направленням на перевірку від 07.09.2018 №026284 на 450 км. + 500 м. автодороги М-05 «Київ-Одеса» було проведено рейдову перевірку та здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки DAF FT XF 95 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом BENALU TF34C1, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами перевірки 14.09.2018 складено акт №087703 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано порушення ст. 60 Закону України «Про автомобільний траспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 абз. 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: надання послуг з вантажних перевезень без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 цього закону, а саме: відсутня плата за проїзд автодорогами України при перевищенні транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Від надання пояснень про причини порушень водій відмовився.

Під час проведення посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області рейдової перевірки позивач надав товарно-транспортну накладну від 14.09.2018 №14/09-09, за змістом якої ФОП Мельник, як автомобільний перевізник, надавав замовнику ЧП «ПКФ «Ньюбі» послуги по перевезенню вантажу вугілля загальною масою брутто 40,240 т. із м. Чорноморськ до м. Ніжин.

Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля марки DAF FT XF 95 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 14.09.2018 зафіксовані наступні результати навантаження на осі: 1) 6,88 тонн; 2) 9,94 тонн; 3) 7,58 тонн; 4) 7,99 тонн; 5) 7,93 тонн. Встановлено повну масу транспортного засобу: 40,32 тонни.

Зафіксовані в квитанції під час зважування транспортного засобу показники відповідають показникам, відображеним в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.09.2018 о 12:24.

Актом №0007770 від 14.09.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів встановлено фактичну повну масу автомобіля DAF FT XF 45 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп BENALU TF34C1, реєстраційний номер НОМЕР_2 - 40,32 тонни, при нормативно допустимій 40,00 тонн, а також фактичне навантаження на осі транспортного засобу 6,88/9,91/23,50 тонни при допустимому 11,00/11,00/22,00 тонни. Найменування та вид вантажу, в тому числі небезпечного вугілля. Маршрут із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування: м. Чорноморськ с. Дачне, Біляївський р-н.

Також 14.09.2018 уповноваженими особами відповідача складено розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0007770 автомобіля DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким позивачу за маршрут транспортного засобу від м. Чорноморськ, Одеська обл. до с. Дачне, Біляївський р-н, Одеська обл. нараховано плату за проїзд в розмірі 17,60 євро.

13.11.2018 начальником управління Укртрансбезпеки у Рівненській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №083477, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт СПД ОСОБА_1 , яким допущено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст. 48 цього Закону, постановлено стягнути адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн.

Копія постанови №083477 від 13.11.2018 про застосування до суб`єкта підприємницької діяльності адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт була надіслана відповідачем ОСОБА_1 16.11.2018.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно здійснив розгляд справи 13.11.2018 та прийняв оскаржену постанову з урахуванням встановленого посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області порушення Закону України «Про автомобільний транспорт».

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено «Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті» (далі Положення).

За змістом пункту 1 Положення №103 Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює передбачений законодавством контроль за міжнародними перевезеннями пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України, здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого пункту 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Укртрансбезпека як структурні підрозділи апарату Служби.

Відповідно до пункту 3 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2016 №1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

За приписами статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У пункті 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 30.03.1994 № 198 визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Виходячи із встановлених обставин справи, позивач не отримував дозволу на перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень.

Постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

У Правилах проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджених постановою Кабінету міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Згідно пункту 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

З матеріалів справи встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF FT XF 95 480, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом POLKON TF34C1, реєстраційний номер НОМЕР_2 , навантаження на строєну вісь 23,50 тонн при нормативно допустимій 22,00 тонн. Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить квитанція про зважування від 14.09.2018 12:24год.

Відтак, під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу.

Згідно з пунктами 18, 20 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 №1007/1207, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992.

Посадовими особами Укртрансбезпеки складено довідку від 14.09.2018 №0023262 про результати здійснення габаритно-вагового контролю за встановленою формою.

Щодо покликань позивача на відсутність у квитанції про результати зважування відомостей про найменування напівпричепа, позаяк зважування транспортного засобу здійснюється в русі виключно із напівпричепом, суд першої інстанції вірно зазначив, що відомості щодо напівпричепа, в якому позивачем здійснювалось перевезення вантажу, містяться у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, у якій результати зважування транспортного засобу аналогічні результатам, зазначеним в квитанції.

Також безпідставними є доводи позивача про неможливість ідентифікації зважувального обладнання, оскільки такий контроль 14.09.2018 здійснювався відповідачем у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-05 Київ-Одеса 450 км + 500 м, який відноситься до стаціонарних пунктів габаритно-вагового контролю. Відтак, судом встановлено, що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю містить найменування та місце розташування пункту вагового комплексу.

Окрім цього, вимогами чинного законодавства не визначено обов`язкове зазначення у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю або у квитанції (талоні) про зважування відомостей про ваги, якими проводиться таке зважування. При цьому, водій, під час проведення зважування транспортного засобу, не позбавлений права отримати для ознайомлення відповідні документи про сертифікацію вагового комплексу і про його періодичну повірку та пересвідчитись у їх відповідності нормам чинного законодавства.

Пунктом 14 Порядку №879 визначено, що вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за №1171/29301 (далі Вимоги №255).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Вимог №255 встановлено, що стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях з перехідно-швидкісними смугами.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Вимог №255 стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними дорожніми знаками; 2) рівну поверхню без крутих ухилів менше 3 проміле); 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне); 4) стоянку для транспортних засобів, що проходять габаритно-ваговий контроль; 5) підключення до мережі електроживлення (220/380 В); 6) місце відпочинку для водіїв; 7) стоянку для автомобілів персоналу; 8) зовнішнє освітлення; 9) стаціонарні ваги для точного зважування транспортних засобів у русі; 10) ворота габаритного контролю для встановлення параметрів висоти та ширини транспортних засобів; 11) оптичний датчик визначення довжини транспортних засобів; 12) електронно-обчислювальну техніку з відповідним програмним забезпеченням для збору, аналізу, накопичення, зберігання та передачі інформації; 13) приміщення для персоналу та електронно-обчислювальної техніки; 14) засоби зв`язку (телефон, факс, Інтернет); 15) свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг; 16) засоби організації дорожнього руху відповідно до схеми організації дорожнього руху при під`їзді до пункту та виїзді з нього, узгодженої з відповідними підрозділами Національної поліції України та Державним агентством автомобільних доріг України; 17) платіжний термінал для розрахунку електронним платіжним засобом.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Таким чином, вимоги до пунктів здійснення габаритно-вагового контролю та зважувального обладнання встановлені нормативно, що виключає можливість їх довільного облаштування.

Пунктом 16 Порядку № 1567 вказано, що рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 10.12.2013р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014р. за № 215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок № 1007/1207).

Відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку № 1007/1207 та на підставі талону про зважування № 262 від 03.05.2018р., контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю № 0003594 від 03.05.2018р.

Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю затверджена додатком № 1 Порядку № 1007/1207. Форма довідки містить 2 графи для підпису посадовими особами органу державного контролю, зокрема, посадової особи, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператора вагового комплексу.

З акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 14.09.2018 року №0007770 встановлено, що під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, перевірка проводилася двома працівниками управління Укртарнсбезпеки в Одеській області, що узгоджується за наведеними вище вимогами нормативно-правових актів, які регулюють порядок такої перевірки, а тому покликання апелянта на неправомірність проведення рейдової перевірки та здійснення габаритно-вагового контролю групою у складі двох посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Одеській області є безпідставними, оскільки залучення до таких перевірок працівників Національної поліції не є обов`язковим.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що перевірка відповідачем проведена у повній відповідності до вимог Порядку №1567.

Відповідно до ч.1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абзацом 1 пункту 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

З матеріалів справи встановлено, що факт надання позивачем послуг з вантажних перевезень без оформлення документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» був зафіксований посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області 14.09.2018.

Згідно з пунктом 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

30.10.2018 відповідачем на адресу позивача надіслано повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту 06.11.2018 о 10:00.

05.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області із клопотанням про відкладення розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства та ознайомлення з матеріалами справи, за змістом якого просив відкласти розгляд справи, який призначений на 06.11.2018 на 10:00 год. у зв`язку з неможливістю прибути на зазначену дату через перебування за межами Рівненської області здійснюючи професійну діяльність, та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи.

07.11.2018 Управління Укратрансбезпеки у Рівненській області надіслало на адресу ОСОБА_1 повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту 13.11.2018 о 10:00.

Відтак, відповідач повідомляв позивача про час і місце розгляду справи про порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту листами, надісланими рекомендованим листом із повідомленням 30.10.2018 та 07.11.2018.

13.11.2018 представник ФОП ОСОБА_1 адвокат Чепелюк О.О. подав до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області клопотання про надання для ознайомлення доказів по справі, в якому просив надати відомості та документи щодо вимірювального приладу, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль транспортного засобу та інформації щодо порядку проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів ОСОБА_1 . Окрім цього, просив не розглядати справу до тримання вищезазначених документів та надання відповідних пояснень його представником адвокатом Чепелюком О.О., відкласти розгляд справи відносно ОСОБА_2 на іншу дату та не здійснювати розгляду справи за відсутності адвоката Чепелюка О.О.

Щодо покликань апелянта на позбавлення його та адвоката права на ознайомлення з відомостями щодо правопорушення, апеляційний суд зазначає, що в період з 30.10.2018 по дату винесення відповідачем оскарженої постанови, позивач мав можливість ознайомитись з матеріалами справи та надати відповідні пояснення на підтвердження своїх доводів.

Крім того, жодних доказів звернення позивача або його представника особисто до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області для ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 не надав, як і не повідомив про будь-які перешкоди, що унеможливлювали ознайомитись йому в період з 30.10.2018 по 13.11.2018 з матеріалами справи.

Розгляд справи про порушення ОСОБА_1 . ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» був здійснений начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 13.11.2018 у строк, встановлений п. 25 Порядку №1567.

За змістом пункту 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач правомірно здійснив розгляд справи 13.11.2018 та прийняв оскаржену постанову з урахуванням встановленого посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому така є правомірною і скасуванню не підлягає.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

У п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріалами справи доведено, що відповідачем дотримано наведених вище вимог при винесенні оскаржуваного рішення.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі № 460/2996/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 25.07.2019