Справа № 359/9054/14-а
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/9054/14-а Суддя (судді) першої інстанції: Муранова-Лесів І.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Мєзєнцева Є.І.,

Чаку Є.В.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_1 , ОСОБА_74 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка, -

В С Т А Н О В И В :
Стягувач Міністерство оборони України звернувся до суду із заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 30.01.2009 року по справі №2а-554/08 за адміністративним позовом ОСОБА_2 та інших до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка та стягнення з позивачів коштів, які були безпідставно стягнені з Міністерства оборони України за вказаним судовим рішенням у загальному розмірі 3 232 754 гривні 37 копійок.

Разом з вказаною заявою, подано клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин Міністерству оборони України процесуального строку звернення до суду з заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року по справі №2а-554/08.

На обґрунтування вказаної заяви, Міністерство оборони України зазначило, що 01 квітня 2011 року постановою Апеляційного суду Київської області задоволено апеляційну скаргу Міністерства оборони України та скасовано постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 по справі № 2а-56/09 (№2а-554/08) та відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає, що лише в квітні 2014 року при ознайомленні зі справою представнику Міністерства оборони України стало відомо про ухвалене рішення Апеляційного суду Київської області від 01 квітня 2011 року, тому з поважних причин не було подано заяву про поворот виконання рішення суду у строк, визначений ст. 265 КАС України, протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Заявник стверджує, що за своїм змістом видача продовольчих пайків або виплата грошової компенсації замість них відноситься до одного з видів матеріального забезпечення військовослужбовців поряд з бойовим, речовим, фінансовим та квартирно-експлуатаційним, і не є аутентичним із поняттям заробітної плати та грошового утримання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року заяву Міністерства оборони України задоволено повністю.

Поновлено пропущений з поважних причин Міністерством оборони України процесуальний строк звернення до суду з заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року по справі №2а-56/2009 (№2а-554/08).

Здійснено поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року в адміністративній справі №2а-56/2009 (№2а554/2008) за адміністративним позовом ОСОБА_2 та інших до Міністерства оборони України про виплату грошової компенсації замість продовольчого пайку та стягнути на користь Міністерства оборони України безпідставно стягнені на користь позивачів кошти, а саме з:

ОСОБА_2 - 28 529 гривень, ОСОБА_3 - 16 298 гривень, ОСОБА_4 - 39 520 гривень, ОСОБА_5 - 40 427 гривень, ОСОБА_6 - 33 291 гривня, ОСОБА_7 -31 379 гривень ОСОБА_8 - 39 965 гривень, ОСОБА_9 - 32 957 гривень ОСОБА_10 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_11 33 916 гривень, ОСОБА_12 - 31 505 гривень, ОСОБА_13 - 40 427 гривень, ОСОБА_14 - 33 916 гривень, ОСОБА_15 - 40 427 гривень, ОСОБА_16 - 39 061 гривень, ОСОБА_17 - 65 726 гривень, ОСОБА_18 - 34 381 гривня, ОСОБА_19 - 40 427 гривень, ОСОБА_20 - 39 522 гривні, ОСОБА_21 - 24 631 гривня, ОСОБА_22 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_23 -31 011 гривень, ОСОБА_24 - 40 427 гривень, ОСОБА_25 - 32 757 гривень, ОСОБА_26 - 51000 гривень, ОСОБА_27 - 39 522 гривні, ОСОБА_28 - 22 189 гривень, ОСОБА_29 - 39 967 гривень, ОСОБА_30 - 16 298 гривень, ОСОБА_31 - 25 398 гривень, ОСОБА_32 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_33 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_34 - 40 427 гривень, ОСОБА_35 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_36 - 11 331 гривня, ОСОБА_37 - 65 726 гривень, ОСОБА_38 - 28 020 гривень, ОСОБА_39 - 16 289 гривень, ОСОБА_40 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_41 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_42 - 65 726 гривень, ОСОБА_43 - 39 967 гривень, ОСОБА_44 - 39 521 гривня, ОСОБА_45 - 31 969 гривень, ОСОБА_46 - 32 957 гривень, ОСОБА_47 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_48 - 65 726 гривень копійок, ОСОБА_49 - 40 427 гривень, ОСОБА_50 - 29 035 гривень, ОСОБА_51 - 39 522 гривень, ОСОБА_52 - 30 523 гривні, ОСОБА_53 - 65 726 гривень, ОСОБА_54 - 34 382 гривні, ОСОБА_55 - 33 917 гривень, ОСОБА_56 - 33 915 гривень, ОСОБА_57 - 29 035 гривень, ОСОБА_58 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_59 - 38 608 гривень, ОСОБА_60 - 40 427 гривень, ОСОБА_61 - 28 030 гривень, ОСОБА_62 - 28 030 гривень, ОСОБА_63 - 26 983 гривні, ОСОБА_64 - 22 717 гривень, ОСОБА_65 - 39 966 гривень, ОСОБА_66 - 22 717 гривень, ОСОБА_67 - 65 726 гривень, ОСОБА_68 -32 957 гривень, ОСОБА_69 - 39 967 гривень, ОСОБА_70 - 31 009 гривень, ОСОБА_71 - 65 726 гривень, ОСОБА_72 - 2 63 321 гривня, ОСОБА_73 - 38 600 гривень, ОСОБА_1 - 28 527 гривень, ОСОБА_74 - 40 427 гривень.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу в частині повороту виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року в адміністративній справі №2а-56/2009 (№2а554/2008) за адміністративним позовом ОСОБА_2 та інших до Міністерства оборони України про виплату грошової компенсації замість продовольчого пайку та стягнення на користь Міністерства оборони України безпідставно стягнених на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 28 527 гривень, та прийняти нове рішенням, яким у задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 28 527 гривень відмовити повністю.

Вказана апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не пересвідчився у отриманні позивачами коштів за постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року, та не перевірив реальність виконання командиром частини щодо повідомлення позивачів про розгляд такої справи.

Вказує, що матеріали справи не містять відомостей про перерахунок Міністерством оборони України ОСОБА_1 коштів за судовим рішенням від 30.01.2009, а кошти стягнені з відповідача за скасованим судовим рішенням ОСОБА_1 не отримував.

Обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду судового рішення, ОСОБА_1 послався на рішення Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерством оборони України зазначено, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 07.11.2014 неодноразово була предметом судового оскарження.

Звертає увагу на практику Вищого адміністративного суду України з приводу перегляду рішень у справах про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення, винесених з 11.03.2000 по теперішній час.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про здійснення повороту виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року, суд першої інстанції виходив з того, що судом апеляційної інстанції при скасуванні постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року не було вирішено питання про поворот виконання скасованого судового рішення.

Враховуючи, що підставою для скасування постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року стало повідомлення позивачами завідомо неправдивих відомостях щодо місця свого проживання у військовій частині НОМЕР_1 , які згідно повідомлення Військової частини НОМЕР_1 , ніколи не проходили військову службу та не були зареєстровані при військовій частині НОМЕР_1 , відтак наявні підстави для задоволення заяви про поворот виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 265 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали) врегульовано питання про поворот виконання судового рішення.

У відповідності до частини 1 вказаної статті питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

За правилами частин 2 та 3 статті 265 КАС України у випадках, встановлених частиною першою цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Таким чином, оскільки постановою Апеляційного суду Київської області судом від 01 квітня 2011 року при скасуванні постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.01.2009 не було вирішено питання про поворот виконання скасованого судового рішення, тому подана Міністерством оборони України заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У той же час, суд звертає увагу, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 07.11.2014 неодноразово була предметом судового оскарження, зокрема переглядалась як судом апеляційної інстанції (ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015, від 22.12.2015, від 05.04.2016, від 17.01.2017, від 21.06.2017), так і судом касаційної інстанції (ухвали Вищого адміністративного суду від 21.03.2016 (справа № К/800/3467/16), від 21.04.2016 (справа № К/800/11047/16), від 28.04.2016 (справа № К/800/11961/16), постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2018), якими було висловлено позицію про законність та обгрунтованість такої ухвали.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» та від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» вказав, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Також, судом першої інстанції було обґрунтовано поновлено строк для звернення до суду із заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року в адміністративній справі №2а-56/2009, зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги Міністерства оборони України 01 квітня 2011 року відбувався без участі представника відповідача, а також відсутні дані про те, що відповідач вчасно отримав копію зазначеної постанови Апеляційного суду Київської області від 01 квітня 2011 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що на дані правовідносини не поширюються вимоги ст. 266 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, що діяла до 01.01.2007), військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки, або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна та продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У подальшому, питання щодо виплати грошового забезпечення та компенсації за продовольчі пайки були врегульовані різними нормативно-правовими актами Президента України, Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України.

Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказами Міністра оборони України від 05.03.2001 та від 11.06.2008 № 260 було визначено умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів.

При цьому, порядок видачі військовослужбовцям продовольчих пайків або компенсації замість них, були визначені нормами постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 № 316 «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового складу Міністерства внутрішніх справ», постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань» та наказу Міністра оборони України №402 «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час».

Отже, чинним законодавством відокремлено поняття грошового утримання військовослужбовців та видачі їм продовольчих пайків або компенсації замість них.

Разом з тим, нормами ст. 266 КАС України «Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ» (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали) було викладено виключний перелік обставин, при настанні яких поворот виконання судових рішень допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданих ним підроблених документах.

Оскільки предметом розгляду в даній справі є питання виплати військовослужбовцям компенсації за продовольчий пайок, що за своїм змістом не відноситься до заробітної плати чи іншого грошового утримання, тому підстави до застосування особливостей повороту виконання, визначених ст. 266 КАС України відсутні.

Посилання апелянта на відсутність доказів отримання коштів ОСОБА_1 , присуджених постановою Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 30.01.2009 року по справі №2а-554/08, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що предметом оскарження у даному випадку є ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року про здійснення повороту виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2009 року в адміністративній справі №2а-56/2009 (№2а554/2008), та вказані питання виходять за межі даного апеляційного розгляду з огляду на наявність невирішеного спору в межах справи №2а-56/2009 (№2а-554/08).

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, та не можуть бути підставою для її скасування.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку