Справа № 297/2555/18
Суддя: Фейір О. О.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/2555/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О. з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського у Львівській області ДПП Яремко Андрія та Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського у Львівській області ДПП Яремко Андрія та Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії НК № 465169 від 14.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №465169 від 14 листопада 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 225 грн.. Вважає таку постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Так, 14 листопада 2018 року приблизно о 22 год. 10 хв. він прямував на автомагістралі сполученням Київ-Чоп, в напрямку м. Львів, та керуючи автомобілем марки HONDA CROSSTOUR, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи вже за межами населеного пункту, дотримуючись швидкісного режиму та розмітки дорожньої смуги, здійснив обгін (маневр) поодинокого транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше 20 км/год. та був зупинений поліцейським у Львівській області ДПП Яремко А ., який повідомив йому, що він перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив правила дорожнього руху, на підставі чого виніс вищевказану оскаржувану постанову. Вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як жодного правопорушення він не вчиняв, тільки здійснив обгін (маневр) поодинокого транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше 20 км/год., що не є порушенням Правил дорожнього руху. Крім того, справа про адміністративне правопорушення була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи та без складання протоколу про адміністративне правопорушення. А тому просить суд визнати дії поліцейського УПП у Львівській області Яремко Андрія щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 465169 від 14.11.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої, у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання Берегівського районного суду, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити (а.с. 62, 65 ).

Відповідачі - поліцейський у Львівській області ДТП Яремко А. та представник Управління патрульної поліції у Львівській області, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання також не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи без їх участі, чи відзиву на позов від них не надходило (а. с. 63, 64).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №465169 від 14 листопада 2018 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 225 гривень за порушення вимог п. 8.5.1. Правил дорожнього руху (а.с. 10).

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Пунктом 8.5.1 Правил дорожнього руху передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Дорожня розмітка 1.1 - (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно ч. 5 п.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Так, оскаржуючи вищевказану постанову, позивач вказує на те, що правопорушення він не вчиняв, оскільки здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 20 км/год., що на думку суду не є порушенням п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, про таке останній заперечив і на місці винесення оскаржуваної постанови (а.с. 10).

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, незважаючи на заперечення водієм ОСОБА_1 факту вчинення ним порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, при винесенні оскаржуваної постанови поліцейським у Львівській області ДПП Яремко А., всупереч ст. 245 КУпАП, не було вжито заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи. Відповідачем не надано доказів, зокрема пояснень інших учасників руху, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, оскільки позивач заперечує вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

При цьому, відповідач - поліцейський у Львівській області ДПП Яремко А. в судове засідання не з`явився та не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» , поліція може закріплювати, зокрема, на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку з метою, зокрема, фіксування правопорушення.

Також, п. 3.3 Розділом ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, встановлено, що нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

В даному випадку поліцейським не було зафіксовано порушення, відповідачем не надано суду будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи заперечення позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, таке дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу такого правопорушення та спростувати позицію позивача, однак жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, не надано. Не надано до суду і письмовий відзив на позов.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Вищенаведене є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №465169 від 14.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП, - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Таке встановлено Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015.

Однак, вищевказана оскаржувана постанова була винесена поліцейським у Львівській області ДПП Яремко А. на місці вчинення адміністративного правопорушення, що є грубим порушення вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП, оскільки така повинна була розглядатися за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, частинами 1, 2 ст. 258 КУпАП передбачено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається.

А тому, виносячи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №465169 від 14.11.2018 року відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 225 гривень, поліцейський у Львівській області ДПП Яремко А. зобов`язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого винести оскаржувану постанову.

За таких обставин, суд вважає визнати дії поліцейського УПП у Львівській області Яремко Андрія щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 247, 287 КУпАП, ч. 2 ст. 77, ст. ст. 241, 244, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд,

рішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського у Львівській області ДПП Яремко Андрія та Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задоволити.

Визнати дії поліцейського УПП у Львівській області Яремко Андрія щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - протиправними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №465169 від 14.11.2018 року відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 225 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяФейір О. О.