Справа № 500/2100/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4608/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року (головуючий суддя: Дерех Н.В., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 12.10.2018 звернувся з позовом до суду, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив визнати рішення Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 25.05.2018 щодо відмови в призначенні пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку незаконним та зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити пенсію ОСОБА_1 , зарахувавши до стажу роботи період роботи в ДП «Печерське монтажне управління ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» з 17.11.2005 по 03.02.2009.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на те, що при зверненні до управління позивачем не були надані необхідні відомості про результати атестації робочих місць. Однак, позивач вважає, що вказані підстави не можуть бути покладені в основу рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, оскільки ці питання не відносяться до компетенції робітника. При цьому, зазначив, що ДП «Печерське монтажне управління» в ВАТ «Південтеплоенергомонтаж», де працював позивач, існувало до прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992, так і після введення її в дію. На думку позивача, для призначення пенсії має значення лише стаж роботи та факт того, що особа займала конкретні посади.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що період роботи позивача з 17.11.2005 по 03.02.2009, не може бути повністю зарахований до пільгового стажу роботи, оскільки відповідно до довідки № 10 від 03.02.2009 у цей період позивач працював з перервами.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.02.2018 позивач звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. Однак у призначенні такої йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії, про що повідомлено листом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 25.05.2018 № 7545/06.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки в позивача наявний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зоерема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абцазом 3 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (абз. 4 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV).

Отже, враховуючи вимоги вказаних норм, для призначення пенсії позивачу згідно ст. 114 Закону № 1058-IV, необхідно досягнення певного віку (53 років), загальний стаж роботи (не менше 21 року 6 місяців) та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 (7 років).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент подання заяви про призначення пенсії (08.02.2018), досяг віку, передбаченного Закону № 1058-IV, для призначення пенсії на пільгових умовах, цей факт відповідачем не оспорюється, як і достатність загального стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо покликання пенсійного органу на недостатність пільгового стажу роботи для призначення пенсії ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі-Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , такий, зокрема, 17.11.2005 прийнятий машиністом крана 5 розряду Дочірнього підприємства «Печерське монтажне управління» Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж», 03.02.2009 звільнений у зв`язку з переведенням в ДП «ЮТЕМ-Транссервіс». З 04.02.2009 по 07.04.2011 прийнятий в порядку переведення водієм 3 класу в Чорнобильську автоколону вказаного підприємства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В подальшому Список № 1 було доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я (постанова Кабінету Міністрів України № 173 від 24.02.2010).

Суд звертає увагу, що відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача період роботи в ДП «ЮТЕМ-Транссервіс» з 04.02.2009 по 07.04.2011 в півторакратному розмірі, що становить 3 роки 0 місяці 25 дні. Однак, не враховано період роботи з 04.02.2009 по 07.04.2011.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказаний період необхідно зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 № 137 Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів установлено, що у період з 1 січня 2003 року до 1 січня 2006 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджується Кабінетом Міністрів України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 № 571 Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження установлено, що у період з 1 січня 2006 року до 1 січня 2009 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 № 831 Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження установлено, що у період з 1 січня 2009 року до 1 січня 2012 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36.

Враховуючи вказані постанови Кабінету Міністрів України, особам, які працювали у зоні відчуження з 01.01.2006 по 01.01.2012, час роботи зараховується до стажу роботи у полуторному розмірі. Отже, період роботи позивача 17.11.2005 по 03.02.2009 в Дочірньому підприємстві «Печерське монтажне управління» Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж» (3 роки 3 місяці 3 дні) необхідно розраховувати в полуторному розмірі.

Таким чином, оскільки відповідачем зараховано період роботи позивача з 04.02.2009 по 07.04.2011 в полуторному розмірі, що становить 3 роки 0 місяці 25 дні, то період роботи позивача з 17.11.2005 по 03.02.2009, що становить 3 роки 3 місяці 3 дні, також необхідно розраховувати в полуторному розмір - 4 роки 8 місяців 3 дні.

Отже, період роботи позивача, який зарахований відповідачем (3 роки 0 місяці 25 дні) і період встановлений судом апеляційної інстанції (4 роки 8 місяців 3 дні.), в сумі 7 років 8 місяців 28 дні, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджено, що позивач працював у період з 17.11.2005 по 03.02.2009 на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, а тому оспорюваний період роботи необхідно зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо покликання в апеляційній скарзі на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок про застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі-Порядок № 383).

Відповідно до п. 4.4 Порядку № 383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п. 4.2 цього Порядку.

Отже, оскільки Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 76 від 29.01.2018, підтверджено, що на ДП «ЮТЕМ-Транссервіс» атестація робочого місця проводилася вперше, то покликання апелянта на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці є безпідставними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закон № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 08.02.2018, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , то пенсію, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закон № 1058-IV, необхідно призначити з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити та призначити пенсію ОСОБА_1 з 15.11.2018, оскільки позивач досяг відповідного віку для призначення пенсії на пільгових умовах та у нього наявний достатній загальний стаж та стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Апеляційна скарга Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі № 500/2100/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 26.07.2019.