Справа № 280/1484/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року 10:46Справа № 280/1484/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача ОСОБА_4,

відповідача Майстренко В . В .,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Запорізької митниці ДФС (вул. Сергія Синенка, буд. 12, м. Запоріжжя, 69041) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі - позивач або ОСОБА_3 ) до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач або Запорізька митниця), в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості №UA112080/2019/000027/2 від 13.03.2019; визнати протиправною та скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00284; зобов`язати відповідача в установленому законодавством порядку скласти та направити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплачених митних і інших платежів в сумі 56838,00 грн.

Крім того, просить стягнути із спеціальних асигнувань відповідача на користь позивача затрати пов`язані з послугами адвоката на надання правової допомоги в розмірі 2000,00 грн та збір в сумі 1536,80 грн., справу розглянути з викликом сторін.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним придбано автомобіль марки SKODA SUPERB. 01.03.2019, зазначений автомобіль було доставлено до митного поста Запорізької митниці. Також, 01.03.2019 декларантом подана декларація №ІМ 40 ДЕ UA112080/2019/008732, відповідно до якої у п. 22 зазначена валюта та загальна сума з розрахунку 8350,00 євро, відповідно до п. 12 Декларації відомості про вартість зазначено 247036 грн. 10 коп. Але у митному оформленні позивачу було відмовлено з причини того, що з боку Запорізькою митницею було визначено вартість транспортного засобу у розмірі 15150 євро. 13.03.2019 митним органом прийнято рішення №UA112080/2019/000027/2 про коригування митної вартості товару за шостим методом та у зв`язку з цим 13.03.2019 видано картку відмови у митному оформленні товару №UA112080/2019/00284 за поданою МД. Позивач з зазначеними рішеннями не погоджується та вважає, що ним надані всі документи на підтвердження заявленої митної вартості автомобіля марки SKODA SUPERB.

Ухвалою від 08.04.2019 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

17.04.2019 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою від 18.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1484/19. Судове засідання призначено на 14.05.2019.

Відповідач позов не визнав, у своєму відзиві зазначив, що на момент подачі митної декларації будь-яких платіжних документів декларантом не надано, що підтверджується гр. 44 МД №UA 112080/2018/031283 від 18.12.2018 та на вимогу митниці декларантом також не надано жодного додаткового документу, який містив би відомості про вартість товару, яка фактично сплачена. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу. Використане джерело інформації: інформація згідно з ресурсом schwackenet.de (система оцінки транспортних засобів SCHWACKENET), щодо вартості задекларованого товару на рівні 15150,00 євро/шт., враховуючи VIN - код (НОМЕР_2) та дату першої реєстрації - 20.11.2015 (техпаспорт № НОМЕР_1 від 11.02.2019) транспортного засобу. Вважає, що Запорізька митниця винесла законне та обґрунтоване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в митному оформленні товарів. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

14.05.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що на підтвердження митної вартості товару позивачем було надано на адресу Запорізької митниці квитанцію про сплату товару, що у свою чергу підтверджується печаткою відповідача. Також вважає, що позивачем була взята вартість аналогічного товару з програми SCHWACKENET. Зазначена програма використовується для автомобільного ринку Німеччини. Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, Запорізькою митницею використана інформація щодо вартості аналогічного товару який імпортується з Німеччини, в той час як ОСОБА_3 придбав автомобіль SKODA SUPERB у Литві. Вважає висновки відповідача, щодо вартості вищезазначеного автомобіля, безпідставними та необґрунтованими. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі

Протокольною ухвалою суду від 14.05.2019 судове засідання відкладено до 11.06.2019.

17.05.2019 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначено, що квитанція про сплату товару №0260080 ні при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, ні разом з МД №UA12080/2019/008732 від 12.03.2019, ні на вимогу митниці щодо надання додаткових документів, до митниці не надавалась (не надсилалась), що підтверджується гр. 44 МД. Вказаний документ позивачем на момент винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару у митниці був відсутній. Також зазначив, що система SCHWACKENET - це міжнародна загальновизнана та загальнодоступна інтернет - платформа. Довідник SCHWACKENET, видавництва «Еuгоtах», використовується і фахівцями-товарознавцями експертами при визначенні рівня вартості вживаних транспортних засобів. Згідно з Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (КТЗ), провідними країнами-експортерами колісних транспортних засобів є Німеччина - для КТЗ європейських виробників; США - для КТЗ американського ринку автомобілів. У додатку 8 до Методики вказано перелік рекомендованих нормативно - правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням. Серед рекомендованих джерел вказаний довідник «SuperSCHWACKE», видавництва «Еuгоtах». Вважає, що вказані обставини спростовують твердження позивача, викладені у відповіді на відзив, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 11.06.2019 представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзиві, представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь.

11.06.2019, на підставі ст.250 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

12.03.2019 позивачем до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку, згідно ст. 257 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі - МК України), митну декларацію (далі - МД) в режимі ІМ 40, якій присвоєно №UA112080/2019/008732 (довідковий номер 3577) на товар: «Легковий автомобіль призначений для перевезення людей, що був у використанні, марки SKODA модель SUPERB - 1шт. Номер кузова (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2 , тип двигуна дизель, з робочим об`ємом циліндрів двигуна 1598 см.куб., загальна кількість місць для сидіння 5, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення 2015 рік, модельний рік виготовлення 2016 рік. Дата першої реєстрації 20/11/2015. Не містить у своєму складі передавачі або передавачів та приймачів. Виробник SKODA. Країна виробництва-CZ. Торговельна марка SKODA».

До митного оформлення позивачем надіслано документи зазначені в гр. 44 МД №UA112080/2019/008732 від 12.03.2019, а саме:

1. Митна декларація, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №431, від 01.03.2019 №б/н;

2. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 01.03.2019 № UA205010/2019/216221;

3. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.02.2019 №16517083, від 11.02.2019 №НОМЕР_1 та №НОМЕР_4;

4. Довідка (щодо визначення номеру та робочого об`єму двигуна КТЗ) від 04.03.2019 №С2019/239;

5. Копія митної декларації країни відправлення від 28.02.2019 №19LTKC0100ЕК0577С7;

6. Документ, що підтверджує право власності громадянина на транспортний засіб від 28.02.2019 №04128;

7. Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 05.03.2019 № UA.009.78972-19;

8. Паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України від 11.07.2017 № НОМЕР_3 ;

9. Паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України від 13.09.2011 № НОМЕР_5.

Вартість автомобіля SKODA SUPERB номер кузова НОМЕР_2 склала 8350 євро.

З метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що подається органу доходів і зборів на паперовому носії або як електронний документ розроблено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2012 за №1360/21672 (далі - Порядок № 631).

Відповідно до п. 4.5 Розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності:

При здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності:

4.5.1. Перевірка дотримання строків подання МД (у випадках, визначених законодавством).

4.5.2. Перевірка наявності відміток про завершення переміщення товарів (у випадках, визначених законодавством з питань державної митної справи).

4.5.3. Контроль співставлення (автоматизоване порівняння) даних, які містяться в ЕК МД (ЕМД), та інших документів, поданих для митного оформлення, зокрема:

співставлення реквізитів уповноваженого банку, зазначеного у графі 28 МД, з даними, що містяться в переліку вповноважених банків України в ЄАІС органів доходів і зборів України;

співставлення курсу валюти України до іноземної валюти, зазначеного у графі 23 МД, з офіційним курсом валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки та відомості про яку зазначено в лівому підрозділі графи 22 МД, на день подання МД до оформлення;

перевірка наявності діючих (не скасованих) спеціальних санкцій, застосованих до українського суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності і/або іноземного суб`єкта господарської діяльності згідно зі статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»;

співставлення з картками відмови та МД, в оформленні яких відмовлено;

співставлення відомостей, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України, з інформацією, що міститься в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів;

співставлення відомостей про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати з інформацією, що міститься в електронних гарантійних документах, виданих гарантами та розміщених в ЄАІС органів доходів і зборів України, та з інформацією про наявність та суму коштів авансових платежів (передоплати), внесених платником податків згідно зі статтею 299 Кодексу на рахунки, відкриті на ім`я органу доходів і зборів, як попереднє грошове забезпечення сплати майбутніх митних платежів;

співставлення з інформацією, що надходить з митних та правоохоронних органів іноземних держав.

4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР.

4.5.5. Перевірка правильності класифікації товарів.

4.5.6. Перевірка правильності визначення країни походження товарів.

4.5.7. Перевірка дотримання встановлених до задекларованих товарів заходів нетарифного регулювання (відсутність визначених законодавством заборон щодо переміщення або поміщення у відповідний митний режим задекларованих товарів; наявність відповідних документів, наявність в МД відомостей про відповідні документи або відомостей про відмітки у товаросупровідних документах).

4.5.8. Перевірка наявності задекларованих товарів у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності.

4.5.9. Перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні.

4.5.10. Перевірка правильності визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 МК України органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Як зазначив відповідач у наданому відзиві, при виконанні митних формальностей за МД №UA112080/2019/008732 від 12.03.2019 спрацювали форми контролю системи управління ризиками.

За результатами оцінки ризику модулем АСАУР (автоматизована система аналізу та управління ризиками) сформовано профілі ризику, ймовірність виникнення ризиків, відповідно до наказу Держмитслужби України від 27.05.2005 №435 «Про затвердження Концепції створення, упровадження і розвитку системи аналізу та керування ризиками та Положення про систему аналізу й селекції факторів ризику при визначенні окремих форм митного контролю» (зі змінами). Так, системою згенеровано, серед іншого такі митні процедури, як: за кодом 105-2 - «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; за кодом 106-2 - «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Відповідач зазначає, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, у митного органу виникли сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару, надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а саме:

- відповідно до рахунку №04128 від 28.02.2019 відсутні відомості яким чином здійснено сплату за товар та всупереч вимогам ч. 1 ст. 368 МК України, платіжні документи, що підтверджують вартість товару (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі) до митного оформлення не надавались.

У органу доходів і зборів була наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару на рівні 15150 євро/шт., отримана з інтернет - платформи SCHWACKENET, видавництва «Еuгоtах».

Відповідно до ч. 3 ст. 368 МК України особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

Враховуючи вищезазначене, позивача було повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати, згідно ч. 3 ст. 53 МК України, наступні документи для підтвердження митної вартості: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, відповідно до частини 6 статті 53 МК України, позивача було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару (такі як банківські, платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару).

13.03.2019 ОСОБА_3 повідомлено: «Інші документи стосовно вартості товару надати немає можливості». Додаткові документи на вимогу Запорізької митниці, відповідно до приписів ст. 53 МК України, позивачем не надано. Докази іншого в матеріалах справи відсутні.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА112080/2019/000027/2 від 13.03.2019 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА12080/2019/00284.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UА112080/2019/000027/2 від 13.03.2019 визначена вартість автомобіля SKODA SUPERB номер кузова НОМЕР_2 в розмірі 15150 євро.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 ст.368 МК України передбачено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товару, встановлений ч.2 ст.53 МК України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Приписами ч.3 ст.368 МК України встановлено, що особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.336 МК України, Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Частиною 1 ст. 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Таким чином, нормами ст. 53 МК України та п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України чітко визначено перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, в тому числі і додаткові документи, які митниця ДФС може витребувати, а декларант зобов`язаний ці документи надати, що і було зроблено під час здійснення митного контролю та митного оформлення.

Запорізькою митницею, за результатом аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, було встановлено, що платіжні документи, що підтверджують вартість товару (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі) до митного оформлення не надано.

Отже, до закінчення митного оформлення, документи в повному обсязі відповідно до норм ст. 53 МК України, що підтверджують митну вартість товарів, декларантом не надано. Митна вартість може бути визнана за умови надання документів до митного оформлення в повному обсязі.

В адміністративному позові позивач зазначає, що ним було надано усі документи, згідно ч. 3 ст. 53 МК України, для підтвердження митної вартості товару. Митним органом необґрунтовано витребувані додаткові документи.

Суд зазначає, що перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 ст. 53 МК України, серед яких є: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено) та інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару.

Для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів (ч. 1 ст. 368 МК України).

З матеріалів справи вбачається, що на момент подачі митної декларації будь-яких платіжних документів декларантом не надано, що підтверджується гр. 44 МД №UA 112080/2018/031283 від 18.12.2018 та на вимогу митниці декларантом також не надано жодного додаткового документу, який містив би відомості про вартість товару, яка фактично сплачена.

На момент декларування позивачем імпортованого товару, неподання до митного органу відповідних платіжних документів є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 та ч.1 ст. 368 МК України, оскільки оплата товару позивачем мала бути вже здійснена.

Аналогічного висновку дійшов і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 15.01.2015 по справі № 818/8545/13-а, ЄДРСР - 42590804.

Отже, документи надані до митного оформлення товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме: не надано платіжне доручення (або інші платіжні документи) на підтвердження факту здійснення оплати за придбаний товар.

Неподання платіжного доручення у випадках, коли платіж за товар мав бути здійснений до моменту його ввезення до митної території України, є підставою для твердження про неповноту поданих на підтвердження митної вартості документів. а відтак і для коригування заявленої митної вартості.

Суд вважає документально недоведеним твердження позивача, що митна вартість товару була підтверджена позивачем наданою на адресу Запорізької митниці квитанцію про сплату товару №0260080, з огляду на наступне.

Відповідно до гр. 44 МД №UA112080/2019/008732 від 12.03.2019 зазначений документ при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару разом з зазначеною МД не надавався. Також він не надавався (не надсилався) на вимогу митниці щодо надання додаткових документів. В повідомленні, що надіслано позивачем 13.03.2019 зазначається: «Інші документи стосовно вартості товару надати немає можливості».

Наказом Міністерстві фінансів України від 09.10.2012 №1066 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 за №2120/22432, затверджено Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень (далі - Порядок № 1066).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку №1066 цей Порядок регламентує дії посадових осіб митних органів, перевізників, декларантів або уповноважених ними осіб під час здійснення контролю за переміщенням товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу юридичними та фізичними особами незалежно від виду транспорту, крім стаціонарних засобів транспортування (трубопроводи та лінії електропередачі) у:

1) вантажних відправленнях;

2) супроводжуваному багажі;

3) несупроводжуваному багажі;

4) ручній поклажі.

Згідно з п. 1.5 розділу І Порядку №1066 виконання митних формальностей при здійсненні контролю за транзитним перевезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється на підставі документів контролю за переміщенням товарів (далі - ДКПТ).

Як ДКПТ може використовуватися попередня митна декларація, у даному випадку це МД від 01.03.2019 №UA112080/2019/008006. Товар за даною МД перетнув митний кордон України 01.03.2019.

Дотримуючись вимог статті 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту складає 10 діб, таким чином граничний термін доставки товару за даною ПД до митниці призначення, а в даному випадку це Запорізька митниця, - 11.03.2019.

Згідно п. 3.11 розділу 3 Порядку №1066 при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися внутрішнім транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає до митниці призначення два примірники витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення..

Згідно п. 3.12 розділу 3 Порядку №1066 Посадова особа митниці призначення:

перевіряє цілісність та відповідність накладених на вантажний відсік комерційного транспортного засобу (вантажне місце), контейнер, цистерну, інше пристосування засобів забезпечення ідентифікації;

проставляє у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах з відмітками митниці відправлення штамп ПМК;

зазначає на витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) дату та час надходження товарів, транспортних засобів комерційного призначення і завіряє цей запис особистим підписом та відбитком штампа ПМК;

один примірник витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірник перевізника) та представлені товаросупровідні (товаротранспортні) документи повертає перевізнику або декларанту чи уповноваженій ним особі.

У разі подальшого переміщення консолідованих товарів, які перебувають під митним контролем, в іншу митницю посадовою особою митниці призначення, яка проводила митні формальності з частиною товарів, що переміщувалася у складі цих товарів (митне оформлення, розміщення товарів на складі тимчасового зберігання, на митному складі тощо), на витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірник перевізника) проставляється ще один штамп ПМК, який свідчить про закінчення часу, необхідного для здійснення операцій з частиною консолідованих товарів у цій митниці призначення.

Примірник витягу з електронної копії ПД або ЕПД митниці призначення зберігається в справах митниці призначення не менш як протягом 1095 днів з дати доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митницю.

В свою чергу, при заявлені товару до митного оформлення 12.03.2019 за МД №UA112080/2019/008732 у документах, що подані до митного оформлення, відсутня зазначена квитанція та на письмову вимогу щодо надання додаткових документів не надавалась.

Подані до суду документи, які не були подані при митному оформленні, не можуть вважатися такими, що були наявні на момент прийняття митним органом оскаржуваного рішення.

Щодо порівняння заявленої митної вартості з наявною у Запорізької митниці інформацією.

Як вбачається з письмових пояснень відповідача (відзиву та пояснень до відповіді на відзив) у органу доходів і зборів була наявна інформація щодо вищої митної вартості задекларованого товару на рівні 15150,00 євро/шт. (згідно з ресурсом schwackenet.de, враховуючи VIN-код (НОМЕР_2) та дату першої реєстрації - 20.11.2015 (техпаспорт № НОМЕР_1 від 11.02.2019) транспортного засобу), що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ).

Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з Пунктом 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Таким чином, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості.

Згідно з статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнюватися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо:

- використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні;

- та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вже зазначалось вище, позивач не надав у повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість.

Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 10 квітня 2012 року по справі №21-52а12, ЄДРСР - 24236747, митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України.

Відповідно до частини 2 Розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 №689 (далі - Методичні рекомендації), робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою органу доходів і зборів, що провадить контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, окрім іншого, шляхом:

- вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;

- перевірка документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування;

- перевірки включення/невключення складових митної вартості, в тому числі на підставі наявної у митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо);

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

- перевірки рівня заявленої митної вартості товарів при наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів та їх обґрунтування і документальне підтвердження;

- перевірки наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну;

- перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів;

- перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів;

- перевірки наявності прийнятих іншими митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що й оцінювані товари за результатами спрацювання критерію автоматизованої системи аналізу та управління ризиками;

- перевірки та аналізу документів, додатково поданих органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до статті 53 Кодексу, тощо.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч. 3 ст. 58 МК України).

Частиною 4 статті 368 МК України передбачено, що у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 57 МК України проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів і декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та подібних (аналогічних) товарів не можуть бути прийняті в зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог та умов статей 59, 60 МК України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно з вимогами та умовами статей 62 та 63 МК України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями ГАТТ, відповідно до положень статті 64 МК України.

Відповідно до Розділу 5 Методичних рекомендацій, передбачено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації:

- спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС;

- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;

- інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів;

- інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару;

- інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи;

- інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС;

- цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- інформація отримана з мережі Інтернет.

Використане джерело інформації: інформація згідно з ресурсом schwackenet.de (система оцінки транспортних засобів SCHWACKENET), щодо вартості задекларованого товару на рівні 15 150,00 євро/шт., враховуючи VIN-код (НОМЕР_2) та дату першої реєстрації - 20.11.2015 (техпаспорт № НОМЕР_1 від 11.02.2019) транспортного засобу.

Щодо твердження позивача, що програма SCHWACKENET використовується для автомобільного ринку Німеччини, а відтак, на думку позивача, всупереч вимогам чинного законодавства, Запорізькою митницею використана інформація щодо вартості аналогічного товару який імпортується з Німеччини, в той час як ОСОБА_3 придбав автомобіль SKODA SUPERB у Литві, суд зазначає наступне.

SCHWACKENET - це програмний продукт що використовується при здійснені контролю за правильністю /визначення вартості бувших у використанні транспортних засобів. Система SCHWACKENET - це міжнародна загальновизнана та загальнодоступна інтернет - платформа. Довідник SCHWACKENET, видавництва «Еuгоtах», використовується і фахівцями-товарознавцями експертами при визначенні рівня вартості вживаних транспортних засобів.

Так, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за №1074/8395, із змінами та доповненнями (надалі - Методика), встановлено, що вартість колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування; страхових сум; комісійних та брокерських винагород, інших витрат. (п. 7.53 Методики).

Згідно з Методикою Провідними країнами - експортерами КТЗ є:

Німеччина - для КТЗ європейських і японських виробників;

США - для КТЗ американського ринку автомобілів (п. 7.53.1 Методики).

У додатку 8 до Методики вказано перелік рекомендованих нормативно -правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням. Серед рекомендованих джерел вказаний періодичний довідник «SuperSCHWACKE» виробництва Eurotax, Швейцарія.

Таким чином Запорізькою митницею обґрунтовано була використана інформація щодо вартості аналогічного товару з періодичного довідника «SuperSCHWACKE» виробництва Eurotax, Швейцарія.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Отже, враховуючи вищезазначене суд вважає, що прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000027/2 від 13.03.2019 та складена Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2019/00284 від 13.03.2019, є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

З урахуванням наведених обставин суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання щодо судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Запорізької митниці ДФС (вул. Сергія Синенка, буд. 12, м. Запоріжжя, 69041) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 29.07.2019 року.

Суддя Р.В. Кисіль