Справа № 520/6252/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 р. № 520/6252/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом заяви ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з урахуванням 5% в основному розмірі пенсії внаслідок отриманого захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - неправомірними; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" в розмірі (55%+9%)=64% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.05.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з грудня 2008 року він є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Харківській області та отримує пенсію у розмірі 59 % грошового забезпечення. Відповідно до наказу начальника УМВС України в Харківській області № 139 о/с від 28.11.2009 він був звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з вислугою років на день звільнення в календарному обчисленні - 16 років 2 місяців 1 день, пільговому обчисленні - 23 років 1 місяця 25 днів, у званні підполковника міліції, та направлений для проходження військово-лікарської комісії, де отримав свідоцтво про хворобу № 304 від 17.11.2008р. Позивач зазначив, що у зв`язку зі зміною у чинному законодавстві, в тому числі набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" та втрату чинності Законом України "Про міліцію" він набув право на обчислення його пенсії, виходячи із 64 (55+9) процентів відповідних сум грошового забезпечення у зв`язку зі звільненням його у запас за станом здоров`я. Вказав, що 19.04.2019 він звернувся до відповідача із вимогою та обґрунтуванням проведення перерахунку пенсії з врахуванням додаткових 5%, встановивши основний розмір пенсії 64 відсотків грошового утримання. Відповідач листом від 28.05.2019 № 1784/Б-14 повідомив, що позивач був звільнений у "запас" через хворобу, а не у "відставку" через хворобу, службу в поліції не проходив та не був звільнений на підставі п.2,3 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а тому права на перерахунок пенсії не має.

Позивач вважає безпідставною та необґрунтованою таку відмову, позаяк він прирівняний у правах до колишніх поліцейських (тобто тих, що звільнені на підставі Закону України "Про Національну поліцію"), а тому має повне право на таке ж, як і вони, обчислення пенсії, а саме, з врахуванням 55% грошового забезпечення у зв`язку зі звільненням зі служби через хворобу. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 27.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія зазначеної ухвали надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач позов не визнав, подавши відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 з 01.12.2008 призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із врахуванням 23 років вислуги, що становило 59% грошового забезпечення. Розмір грошового забезпечення позивача було визначено відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону № 2262 в редакції, що діяв на момент призначення пенсії, а саме: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановленням на військовий облік): б) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби у мирний час (у військовий час обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії). Оскільки позивача було звільнено у запас, а не у відставку, відтак розмір його пенсії визначено виходячи з 59 процентів суми грошового забезпечення. Також відповідач вказав, що оскільки позивачу пенсія була призначена до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" службу та позивач службу в поліції не проходив, відсутні підстави для перерахунку його пенсії із збільшенням грошового забезпечення на 5 відсотків. З наведених підстав, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугою років з грудня 2010 року, що підтверджується копією посвідчення Серія НОМЕР_1 , виданого 13.01.2009, та протоколом за пенсійною справою № (МВС) від 04.09.2008 (а.с.14,15).

Згідно подання про призначення пенсії № 100/30844 від 15.12.2008 вбачається, що позивача звільнено наказом ГУМВС України в Харківській області від 28.11.2008 № 132 о/с в запас за пунктом 64 "б" (через хворобу Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

19.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.05.2019 з врахуванням додаткових 5%, встановивши основний розмір пенсії 64% грошового утримання, відповідно до вимог чинних Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про Національну поліцію», «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей". (а.с.10).

Листом від 28.05.2019 № 1784/Б-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача, що пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідних сум грошового забезпечення особам, офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я в розмірі 55 %. У зв`язку тим, що позивач звільнений по статті 64 "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас, а не у відставку, підстави для перерахунку його пенсії відсутні (а.с. 13).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи правомірність поведінки позивача у спірних правовідносинах, суд враховує таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (в редакції, станом на дату призначення позивачу пенсії 31.12.2010, далі Закон №2262-XII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення №114, в редакції на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ), встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Згідно з п. 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку): а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Таким чином, нормами законодавства, чинного на час призначення позивачу пенсії, було передбачене право на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я (тобто за пунктом 65 Положення № 114).

Оскільки позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за пунктом 64 "б" (через хворобу) та він має вислугу 23 роки, відтак при призначенні пенсії орган Пенсійного фонду вірно визначив її в розмірі 59% сум грошового забезпечення, відповідно до положень п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII (в редакції, станом на дату призначення пенсії).

02 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII (далі Закон №580-VIII), згідно з п.1 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого він набирає чинності через три місяці з дня наступного за днем його опублікування. Окрім цього, відповідно до п. 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами). Закон №580-VIII був опублікований 06.08.2015 в газеті "Голос України" (№141-142), відтак датою набрання ним чинності та одночасно датою втрати чинності Законом України "Про міліцію" є 07 листопада 2015 року.

Відповідно до п. "а" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції змін, внесених Законом №580-VIII, станом на дату виникнення спірних правовідносин), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Вичерпний перелік підстав звільнення зі служби в поліції встановлений частиною першою статті 77 Закону №580-VIII, згідно з якою поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність;6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить, що розміри встановлені ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються до осіб, що звільняються зі служби при призначенні пенсії, підстави перерахунку вже призначених пенсій врегульовані ст. 63 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач службу в поліції не проходив та за пунктами 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" не звільнявся, оскільки був звільнений з органів внутрішніх справ в 2008 році, до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію» та з грудня 2008 року позивачу вже призначена пенсія у відповідності до розміру чинного на момент призначення пенсії.

Посилання позивача, що у зв`язку зі зміною у чинному законодавстві, в тому числі набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" та втрату чинності Законом України "Про міліцію" він набув право на обчислення його пенсії, виходячи із 64 (55+9) процентів відповідних сум грошового забезпечення у зв`язку зі звільненням його у запас за станом здоров`я у 2008 році, не є визначеною ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підставою для проведення перерахунку, оскільки застосовується до осіб яким призначається пенсія після внесення відповідних змін до чинного законодавства на які посилається позивач.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, під.3, поверх 2,м. Харків, 61022, код 14099344) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Волошин Д.А.