Справа № 815/6776/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/6776/17

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В. Дата і місце ухвалення: 03.04.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача та неявкою у судове засідання

апелянта (відповідача), справа розглянута в порядку письмового провадження

на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України)

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» (КП «МПРС») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просило суд:

- визнати протиправними дії ДФС України із зменшення реєстраційного ліміту (суми податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн.;

- зобов`язати ДФС України вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» щодо КП «МПРС» запис про дію від 02.11.2017р. за документом «override/02.2017» на суму 23 268 399,00 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що відповідачем безпідставно зменшено реєстраційний ліміт (сума податку, на яку підприємство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) на суму 23 268 399 грн. Зазначене стало наслідком помилкового розрахунку ДФС України значення ?Перевищ - загальної суми перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка вказується у рядку 6 Витягу щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, у графі «Реєстраційні номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни» зазначено «override /02.2017». На неодноразові звернення позивача з цього приводу до відповідача (листи від 20.09.2017р., від 13.11.2017р. та від 15.11.2017р.), станом на 27.11.2017р. останнім жодних відповідей та роз`яснень з цього приводу не надано. Зазначені незаконні дії ДФС України призвели до того, що протягом тривалого часу КП «МПРС» штучно та безпідставно позбавлено можливості реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ДФС України із зменшення реєстраційного ліміту (суми податку, на яку казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн. Зобов`язано ДФС України вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» щодо казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» запис про дію від 02.11.2017р. за документом «override/02.2017» на суму 23 268 399 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДФС України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 03.04.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що 02.11.2017р. у підприємства автоматично було зменшено реєстраційну суму в системі електронного адміністрування ПДВ у розмірі 23 268 399 грн., а саме: у зв`язку з встановленням реєстрації показника ??Перевищ «override/02.2017» на суму 23 268 399 грн. за звітний період лютий 2017 року. Зокрема, у лютому 2017 року казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних 6 розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 23 268 399 грн. Однак, згідно поданої 16.03.2017р. податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період лютий 2017 року у графі 7 «Коригування податкових зобов`язань» позивачем, в порушення вимог п.192.3 ст.192 ПК України, не було відображено коригування сум податкових зобов`язань. Саме завдяки відсутності належного декларування податкових показників підприємством в системі електронного адміністрування ПДВ автоматично 02.11.2017р. виникло значення «?Перевищ» на суму 23 268 399 грн.

Апелянт стверджує, що ДФС України діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а тому позовні вимоги казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ДФС України, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач просить суд апеляційної інстанції врахувати, що плановою перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.05.2016р. по 30.09.2017р., тобто період, яким охоплено період реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних та подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій за травень-жовтень 2016 року, не встановлено порушень підприємством з питань визначення податкових зобов`язань, а також декларування показників з ПДВ з боку казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба». При цьому, позивач стверджує, що ст.50 ПК України вказує на обов`язок платника податку надіслати уточнюючий розрахунок саме до раніше поданої ним податкової декларації у разі самостійного виявлення наявності у ній помилки, а не в звітному періоді - декларації з ПДВ за лютий 2017 року, в якому розрахунки коригування зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, як про це зазначає апелянт.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» створене з метою забезпечення сталого функціонування та подальшого розвитку національної системи пошуку і рятування у морському пошуково-рятувальному районі України на виконання публічно-правових функцій держави Україна щодо здійснення операцій з пошуку і рятування людського життя у відкритому морі у відповідності з міжнародними договорами.

Підприємство, серед іншого, діє на підставі Постанови КМУ від 24.02.2016р. №158 «Про відновлення єдиної системи пошуку та рятування на морі», якою передбачено фінансування заходів з функціонування та розвитку системи пошуку і рятування в морському пошуково-вальному районі шляхом перерахування коштів у розмірі 10 відсотків корабельного збору.

Фінансування діяльності КП «МПРС» здійснює державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (ДП «АПМУ»).

У відповідь на звернення 11.05.2016р. позивача до відповідача про надання податкової консультації стосовно належності (віднесення) коштів, які КП «МПРС» отримує від ДП «АМПУ», до цільового фінансування, а також порядку оподаткування податком на прибуток та ПДВ здійснення ДП «АМПУ» фінансування заходів з функціонування та розвитку системи пошуку і рятування в морському пошуково-рятувальному районі шляхом перерахування коштів у розмірі 10 відсотків корабельного збору КП «МПРС», листом від 06.06.2016р. №12374/6/99-99-15-02-02-15 ДФС України було надано відповідь. Зокрема, зазначено, що у разі, якщо КП «МПРС» не здійснює для ДП «АМПУ» постачання послуг в рахунок сплати 10 відсотків корабельного збору, то операція з фінансування заходів із забезпечення функціонування та розвитку системи пошуку і рятування в морському пошуково-рятувальному районі шляхом перерахування 10 відсотків корабельного збору на користь КП «МПРС» на підставі Постанови КМУ №158 не є об`єктом оподаткування ПДВ та за такою операцією база оподаткування ПДВ не визначається.

КП «МПРС» не погодилось з таким висновком ДФС України та 04.07.2016р. звернулося з позовом до суду про стягнення з ДП «АМПУ» сум ПДВ та зобов`язання нараховувати та перераховувати КП «МПРС» 10% корабельного збору з урахуванням ПДВ.

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.08.2016р. у справі №910/12596/16, яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. залишено без змін, у задоволенні позову відмовлено.

У період з травня по жовтень 2016 року (звернення до податкового органу щодо отримання податкової консультації та звернення до суду про стягнення з ДП «АМПУ» сум ПДВ) на дату отримання коштів від ДП «АМПУ», КП «МПРС» визнавались податкові зобов`язання із складанням і реєстрацією податкових накладних у ЄРПН.

Усього за період травень-жовтень 2016 року КП «МПРС» зареєструвало податкових зобов`язань з ПДВ (сума податку на додану вартість) при надходженні коштів від ДП «АМПУ» на загальну суму 23 268 398,52 грн.

У зв`язку з набранням 14.11.2016р. законної сили судовим рішенням по справі №910/12596/16 КП «МПРС» звернулось з листом від 30.11.2016р. вих. №1/6/1126-16 щодо реєстрації коригувань до податкових накладних в порядку ст. 192 ПК України за період травень-жовтень 2016 року. При цьому, фактична реєстрація коригувань податкових зобов`язань відбулась у лютому 2017 року, а саме: РКЕ №1 від 01.02.2017р. до податкової накладної №1 від 26.05.2016р. на загальну суму - 15 653 484 грн., в т.ч. ПДВ - 2 608 914 грн.; РКЕ №2 від 01.02.2017р. до податкової накладної №5 від 05.07.2016р. на загальну суму - 22 720 482,17 грн., в т.ч. ПДВ - 3 786 747,03 грн.; РКЕ №3 від 01.02.2016р. до податкової накладної №53 від 28.07.2016р. на загальну суму - 23 711 811,05 грн., в т.ч. ПДВ - 3 951 968,51 грн.; РКЕ №4 від 01.02.2017р. до податкової накладної №26 від 25.08.2016р. на загальну суму -24 827 306,03 грн., в т.ч. ПДВ - 4 137 884,34 грн.; РКЕ №5 від 01.02.2017р. до податкової накладної №16 від 22.09.2016р. на загальну суму - 26 986 896,97 грн., в т.ч. ПДВ - 4 497 816,16 грн.; РКЕ №6 від 01.02.2017р. до податкової накладної №28 від 25.10.2016р. на загальну суму -25 710 410,87 грн., в т.ч. ПДВ - 4 285 068,48 грн.

Тобто, в лютому 2017 року КП «МПРС» зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних 6 розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 23 268 399 грн. Після реєстрації вищезазначених розрахунків коригування до податкових накладних за період травень-жовтень 2016 у Єдиному реєстрі податкових накладних, КП «МПРС» 16.02.2017-17.02.2017 подано уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ до декларацій у зв`язку з виправленнями самостійно виявлених помилок. Вказані розрахунки були прийняті без зауважень органами ДФС України, що учасниками справи не заперечується.

Судом першої інстанції, також, встановлено, що 21.03.2017р. КП «МПРС» звернулось до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою про повернення надміру зарахованих до бюджету податків на суму 21 714 506 грн. Станом на 01.08.2017р. ДФС України повернула на електронний рахунок позивача надміру зарахований до бюджету податок на додану вартість у сумі 21 714 506 грн. за період з травня по жовтень 2016. Відповідно до вимог ст.200-1 ПК України вказані суми були перераховані на поточний рахунок платника податків КП «МПРС».

Однак, протягом вересня-листопада 2017 у системі електронного адміністрування ПДВ у КП «МПРС» виникло від`ємне значення суми податку, на яку платник податку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, згідно даних витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ, на запит позивача від 01.09.2017р. №14909, з`ясовано, що сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, була скоригована на суму повернутих надміру сплачених до бюджету податків, а саме податку на додану вартість в сумі 21 714 506 грн.

Згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ платника податку КП «МПРС» за №194885 від 19.09.2017р. сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складає «мінус» 561796,42 грн. У графі «Реєстраційні номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни» зазначено «override /02.2017». Тобто, починаючи з 20.09.2017р. за даними системи електронного адміністрування ПДВ КП «МПРС» обліковувалось від`ємне значення щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Листом від 20.09.2017р. №2/34/1650-17 КП «МПРС» звернулось до ДФС України стосовно надання роз`яснень щодо причин виникнення від`ємного значення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідь податкового органу на зазначений лист позивача в матеріалах справи відсутній.

Згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ платника податку КП «МПРС» за №75473 від 07.11.2017р., реєстраційний ліміт (сума податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) було зменшено на суму 23 268 399 грн. внаслідок помилкового розрахунку значення ?Перевищ - загальну суму перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка вказується у рядку 6 щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з правомірністю дій ДФС України щодо зменшення реєстраційного ліміту у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн. КП «МПРС» звернулося з даним позовом до суду, в якому просило суд зобов`язати відповідача вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» запис про дію від 02.11.2017р. за документом «override/02.2017».

Суд першої інстанції, задовольняючи позов КП «МПРС», дійшов висновку, що позивачем належним чином здійснено коригування до податкових накладних та відображення їх в уточнюючих розрахунках до декларацій з ПДВ. Суд визнав необґрунтованими твердження відповідача про те, що розрахунки коригування, які зареєстровані в лютому 2017 року, платником податків КП «МПРС» було помилково відображено у звітності за періоди, в яких виписані податкові накладні, а саме у деклараціях з ПДВ за травень-жовтень 2016 року, а не в звітному періоді (декларації з ПДВ за лютий 2017 року), в якому розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, зазначивши, що такі твердження ДФС України не узгоджуються з положеннями п. 50.1 ст. 50 ПК України. При цьому, судом також враховано, що уточнюючі розрахунки до податкових декларацій у період з травня по жовтень 2016 року подані платником податків КП «МПРС» прийняті податковим органом без будь-яких зауважень, про що свідчать відповідні квитанції з серверу ДФС України про прийняття податкової звітності.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що ДФС України, в порушення вимог ст.200-1 ПК України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569, фактично двічі здійснила зменшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ платника податку КП «МПРС», що призвело до виникнення від`ємного значення в СЕА ПДВ платника податків КП «МПРС» реєстраційного ліміту (суми податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) та, як наслідок, неможливості реєстрації позивачем податкових накладних з моменту виникнення такого від`ємного значення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Законом №1797-VIII від 21.12.2016р. підрозділ 2 розділу XX ПК України доповнено пунктом 53, відповідно до якого встановлено, що 20 січня 2017 року значення суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, збільшується на суму коштів, повернутих у період з 1 січня 2016 року до 1 січня 2017 року платнику податку відповідно до пункту 43.4 статті 43 цього Кодексу на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість: перерахованих з поточного рахунку платника безпосередньо до бюджету; перерахованих з рахунка в системі електронного адміністрування податку на додану вартість до бюджету за заявою платника відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 цього Кодексу, який діяв у цей період.

У межах суми такого збільшення платник податку має право подати заяву та перерахувати кошти з рахунка в системі електронного адміністрування податку на додану вартість такого платника податку на його поточний рахунок відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Згідно Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання з податку вважаються погашеними одночасно із збільшенням суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Реєстрі, визначену пунктом 9 цього Порядку.

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

- суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України показник ?Перевищ (показник «Override» у витязі з СЕА ПДВ) є складовою формули, за якою обраховується сума податку (далі - реєстраційна сума), на яку платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних. Показник ?Перевищ відображає загальну суму перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН. Формування показника ?Перевищ здійснюється автоматично для кожного платника ПДВ за кожний звітний період починаючи з 1 липня 2015 року, тобто враховується звітність з ПДВ починаючи з податкової звітності за липень 2015 року та податкові накладні і розрахунки коригування до них, складені починаючи з 01.07.2015.

Перерахунок показника ?Перевищ здійснюється щоразу при поданні декларації з ПДВ / уточнюючого розрахунку за вказані періоди на дату такого подання та/або реєстрації в ЄРПН податкової накладної / розрахунку коригування, складених за вказані періоди на дату такої реєстрації. При обрахунку позитивного значення вказаного показника на таке значення зменшується реєстраційна сума (накл) такого платника.

Перерахунок показника ?Перевищ здійснюється щоразу при: поданні декларації з ПДВ / уточнюючого розрахунку за вказані періоди на дату такого подання; реєстрації в ЄРПН податкової накладної / розрахунку коригування, складених за вказані періоди на дату такої реєстрації (лист ДФС України № 1402/99-99-19-03-01-18 від 10.07.2015 щодо доопрацювання програмного забезпечення щодо обліку суми податку на додану вартість у розрізі платників податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну / розрахунок коригування в єдиному реєстрі податкових накладних).

Апелянтом не заперечується, що на підставі вказаних норм КП «МПРС» має право на збільшення значення суми для реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

При цьому, ДФС України, заперечуючи проти позову та в обґрунтування вимог апеляційної скарги, правомірність своїх дій обґрунтовує тим, що зменшення реєстраційного ліміту, на яке підприємство має право зареєструвати податкові накладні та /або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, стало наслідком відображення розрахунків коригувань у звітних періодах, в яких виписані податкові накладні, а не в звітному періоді, в якому розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних - в декларації за лютий 2017 року.

Колегія суддів вважає помилковими такі доводи апелянта, оскільки пунктом 50.1 статті 50 ПК України чітко було визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначена норма ПК України вказує на обов`язок платника податку надіслати уточнюючий розрахунок саме до раніше поданої ним податкової декларації у разі самостійного виявлення наявності у ній помилки, а не в звітному періоді (декларації з ПДВ за лютий 2017 року), в якому розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Більше того, колегія суддів враховує, що подані позивачем уточнюючі розрахунки до податкових декларацій у період з травня по жовтень 2016 року прийняті податковим органом без будь-яких зауважень, що свідчить про неоднозначність позиції ДФС України щодо періоду подання відповідних уточнюючих розрахунків (коригування сум податкових декларацій).

На користь такого висновку суду свідчить і те, що в січні 2018 року ГУ ДФС України в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2017р., якою не встановлено порушень з питань визначення податкових зобов`язань з ПДВ, а також декларування показників з ПДВ з боку позивача (акт перевірки №46/15-32-14-05/38017026 від 05.01.2018р.).

Щодо посилань апелянта на положення п.192.3 ст.192 ПК України, то колегія суддів зазначає, що вказаною нормою не визначено за який саме звітний податковий період у складі податкової декларації відображається результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача.

При цьому, обов`язок платника податків щодо надіслання уточнюючого розрахунку саме до раніше поданої ним податкової декларації чітко визначено пунктом 50.1 статті 50 ПК України.

Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками належить до податкової звітності з податку на додану вартість на рівні з податковою декларацією з податку на додану вартість у відповідності до положень пункту 6 розділу І Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. №21 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

З моменту подання уточнюючого розрахунку він набуває статус податкової звітності та, на підставі п.54.1 ст.54 ПК України, його показники вважаються погодженими.

На підставі викладеного, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта, в обґрунтування правомірності зменшення позивачу реєстраційного ліміту (суми податку, на яку КП «МПРС» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн., на те, що розрахунки коригування платником податків КП «МПРС» було помилково відображено у звітності за періоди, в яких виписані податкові накладні, а не в звітному періоді, в якому розрахунки коригування зареєстровані в ЄРПН.

Незаконні дії відповідача щодо зменшення позивачу реєстраційного ліміту призвели до неможливості реєстрації КП «МПРС» податкових накладних з моменту виникнення від`ємного значення, а саме з 31.10.2017р. по 01.08.2018р., а з 01.08.2018р. по 02.01.2019р. (дату анулювання платником ПДВ) - до неможливості своєчасної реєстрації КП «МПРС» податкових накладних. Так як реєстрація всіх податкових накладних відбувалась з порушенням граничних термінів їх реєстрації в ЄРПН до позивача застосовано штрафні санкції, правомірність яких оскаржується підприємством в судовому порядку, що учасниками справи не заперечується.

З вказаного слідує, що не порушуючи вимог податкового законодавства з визначення податкових зобов`язань з ПДВ та їх декларування, позивач позбавлений можливості розпоряджатися власними активами, вчасно реєструвати податкові накладні та зобов`язаний нести відповідальність за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що дії ДФС України щодо зменшення реєстраційного ліміту (суми податку, на яку казенне підприємство «Морська пошуково-рятувальна служба» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 23 268 399 грн. є протиправними, а тому запис про дію від 02.11.2017р. за документом «override/02.2017» на суму 23 268 399 грн. у Автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» щодо позивача підлягає вилученню.

Доводи апеляційної скарги Державної фіскальної служби України висновків суду першої інстанції не спростовують, ґрунтуються на твердженнях, яким судом надано правильну правову оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги податкового органу та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук