Справа № 240/5470/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/5470/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеренерго" до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправною (неправомірною) бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
До суду надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеренерго" з проханням ухвалити додаткове рішення у справі Житомирського окружного адміністративного суду № 240/5470/18 про стягнення з виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтеренерго» понесених судових витрат у розмірі 1841,00 (одна тисяча вісімсот сорок одна гривня 00 копійок). В обґрунтування заяви зазначено, що при прийнятті рішення в даній справі не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення в справі, з таких підстав.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеренерго" до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправною (неправомірною) бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Альтеренерго" у встановленні тарифу на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії для потреб Комунальної установи "Центральна міська лікарня № 1 м. Житомир", оформленої листом від 12.09.2018 за № 18/7219. Зобов`язано виконавчий комітет Житомирської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеренерго" № 121/18 від 21.08.2018 разом із доданими документами та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про теплопостачання". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із резолютивної частини вказаного рішення видно, що судом питання про розподіл судових витрат вирішено не було.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним позовом, далі - Закон), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" було встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 року складає 1762 гривні.

Таким чином, за подання до суду даного позову ТОВ "Альтеренерго", з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, необхідно було сплатити судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Разом з цим, платіжне доручення № 945 від 19.11.2018, наявне у матеріалах справи, свідчить, що за звернення до суду з даним позовом ТОВ "Альтеренерго" сплатило 1841,00 грн судового збору, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отож, позивачем під час подачі позову до суду судовий збір внесено в більшому розмірі, ніж було встановлено Законом.

У частині першій статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З огляду на наведені правові норми, враховуючи часткове задоволення позовних вимог ТОВ "Альтеренерго" та розмір ставки судового збору за подання до суду даного позову, суд приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно відшкодувати позивачу витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Відтак, суд вважає за можливе прийняти додаткове рішення в даній справі.

Щодо різниці між сплаченою сумою судового збору позивача та ставкою судового збору, встановленою Законом, у сумі 79 грн, то суд зауважує, що підстави повернення судового збору визначені в статті 7 Закону.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 вказаної статті Закону, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Тобто, у разі внесення позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено Законом, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, а не шляхом вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення в справі.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеренерго" про ухвалення додаткового рішення по справі №240/5470/18 задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Житомирської міської ради (майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, м.Житомир,10014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеренерго" (площа Перемоги, 10, м. Житомир, 10003, ) судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

ухвалено додаткове судове рішення, в тому числі за ініціативою суду