Справа № 444/620/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7371/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Зеліско Р.Й.,

час ухвалення рішення: 12:39:31,

місце ухвалення рішення - м. Жовква,

дата складання повного тексту рішення: 18.06.2019 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича, в якому просив суд про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 944354 від 25.02.2019 року.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 11 червня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. У задоволенні вимоги позивача про закриття провадження у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 944354 від 25.02.2019 року- відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що правопорушення було зафіксоване на технічний прилад (відеокамера SAMSUNG SDV-0984), а розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснювався з відеофіксацією на технічний пристрій ВК-0006, що був закріплений на форменому одязі поліцейського.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з відеозапису неможливо встановити точні обставини здійснення правопорушення, зокрема скаржник вказує на погану видимість в нічний час, неможливість визначити, що обгін здійснив саме його автомобіль, а також нерозбірливість розмітки на відео.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 944354 від 25.02.2019 року, 25 лютого 2019 року водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Magnum 460.19» з номерним знаком НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Київ-Чоп 382, приблизно о 00:16, порушив правила обгону, а саме здійснив обгін ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 (в) ПДР України. Даними діями позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, в результаті чого був зупинений інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП лейтенатом поліції Ліснічуком В.Б., яким було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №944354 від 25.02.2019 року. Даною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відео, наявного в матеріалах справи, чітко вбачається, що водій почав свій маневр перетнувши дорожню розмітку 1.6, яка вказує про наближення дорожньої розмітки 1.1 в зоні дії знаку «пішохідного переходу».

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Обгін, відповідно до ПДР України, це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Згідно п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху, обгін заборонено ближче, ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Наближаючись до пішохідного переходу, водій зобов`язаний знизити швидкість руху свого транспортного засобу, а в разі створення перешкоди або небезпеки для руху пішоходів зупинитися перед пішохідним переходом згідно з п. 18.1 цих Правил дорожнього руху. Проте, ОСОБА_1 порушив вимоги вищезазначених норм ПДР України та здійснив обгін.

Також колегія суддів не може погодитись з твердженнями скаржника, висловленими ним в апеляційній скарзі про те, що з відеозапису неможливо встановити точні обставини здійснення правопорушення у зв`язку з поганою видимістю в нічний час, неможливістю визначити, що обгін здійснив саме його автомобіль, а також нерозбірливість розмітки на відео, оскільки з відеозапису, що наявний в матеріалах справи, чітко видно, що на проїжджій частині в момент вчинення правопорушення присутні лише два вантажні автомобілі, один з них здійснює обгін іншого, також чітко видно пішохідний перехід і не важко встановити той факт, що ОСОБА_1 здійснив обгін на відстані менше, ніж встановлена для обгону перед пішохідним переходом, оскільки, як видно з відео, маневр здійснювався перед переходом і продовжився безпосередньо на переході.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки під час розгляду справи в суді доведено наявність протиправної, винної дії, яка містить ознаки вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11 червня 2019 року у справі № 444/620/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 26.07.2019 р.