Справа № 140/1654/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1654/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Савчук О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Луцьку, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №475/в від 18.04.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 , наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №116 о/с від 23.04.2019 "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції, поновлення на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області №475/в від 18.04.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2" позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції з 23.04.2019.

Позивач вважає притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції є незаконним, а вищевказані накази, в частині звільнення зі служби в поліції, протиправними, оскільки наявність кримінального провадження відносно нього за відсутності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили не може бути самостійною і достатньою підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення тих самих дій, що інкримінуються як вчинення злочину. Відносно позивача відсутній обвинувальний вирок суду, яким би було встановлено вчинення позивачем злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Крім того, з оскаржуваного наказу не зрозуміло які саме обов`язки поліцейського не виконав позивач, в порушення вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 3, 4, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179.

Також, наказ не містить обгрунтування щодо підстав обрання відповідачем саме такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції. Відповідачем не враховано попередню поведінку позивача та його ставлення до служби.

У зв`язку з чим, просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №475/в від 18.04.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 , наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №116 о/с від 23.04.2019 "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції, поновлення на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом(повідомленням) сторін.

Головне управління Національної поліції у Волинській області у відзиві від 10.06.2019 вважає адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході службового розслідування встановлено, що 27.03.2019 слідчим управлінням Територіального управління ДБР розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження №0000248 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України за фактами вимагання та отримання неправомірної вигоди працівником правоохоронного органу за вчинення дій, що входять до їх компетенції.

Так, 23.03.2019 приблизно о 15:00 годині ОСОБА_2 з метою особистого збагачення висловив заявнику вимогу про надання неправомірної вигоди в сумі 3 500 грн. за невжиття заходів та за уникнення ініціювання притягнення дочки останнього до кримінальної відповідальності.

08.04.2019 ОСОБА_2 , знаходячись у м. Луцьку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, зустрівся із заявником та з метою конспірації, дав вказівку передати предмет неправомірної вигоди його товаришу, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_2 . Так, 08.04.2019 о 15:15 годині заявник, перебуваючи по пр. Соборності, що у м. Луцьку, передав товаришу поліцейського предмет неправомірної вигоди для подальшої передачі безпосередньо ОСОБА_2

09.04.2019 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

Частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського зокрема є: вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Згідно із частиною 12 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворіше, ніж попереднє.

На момент проведення службового розслідування ОСОБА_2 мав діюче дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, оголошене наказом ГУНП у Волинській області від 02.03.2019 №368/в.

Частиною сьомою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

За результатами проведеного службового розслідування наказом ГУНП у Волинській області від 18.04.2019 №475/в за порушення службової дисципліни, вимог пункту першого частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів першого, другого, третього, четвертого, шостого частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту першого Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що набули значного резонансу в засобах масової інформації та як наслідок негативного впливу на високе звання працівника поліції у Національній поліції вцілому, вирішено оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Крім того, звертає увагу суду на те, що вказана подія набула розголосу в засобах масової інформації, зокрема у інтернет-виданнях появились статті із заголовками: «...на хабарі в Луцьку затримали оперуповноваженого Нацполіції», «...луцького поліцейського затримали за спробу врегулювати конфлікт», «...що заробляє луцький поліцейський, якого СБУ затримала на хабарі у розмірі 3,5 тисячі гривень», що негативно позначилось на довірі населення та іміджі Національної поліції в цілому.

Щодо посилань позивача на відсутність обвинувального вироку суду, яким би було його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, частиною 3 статті 368 КК України зазначає, що кримінальне провадження, що проводиться відносно позивача, не виключає наявності у його діях складу дисциплінарного проступку та не позбавляє відповідача можливості накладення дисциплінарного стягнення за його вчинення, оскільки матеріалами справи стверджено, що звільнення позивача зі служби за порушення службової дисципліни не пов`язане з вчиненням злочину. Відтак, наявність чи відсутність вироку в кримінальній справі не впливає на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що Головне управління НП у Волинській області при винесенні оскаржуваного наказу від 18.04.2019 №475/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2" діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

У відповіді на відзив від 14.06.2019 представник позивача вважає доводи, викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву, безпідставними, оскільки приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарна комісія обмежилась лише ухвалами слідчого судді та самим фактом притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, сам по собі той факт, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення не є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. У кожному випадку вина поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку повинна бути встановлена та доведена належними, допустимими і достатніми доказами.

Проте, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000248 відносно позивача на даний час не закінчено, обвинувальний акт до суду не направлено і судом не ухвалювався вирок, яким би було встановлено, що мали місце вищезазначені дії, у вчиненні яких підозрюється позивач і які відповідач визначає як склад дисциплінарного проступку.

При цьому, на думку представника позивача безпідставними є твердження представника відповідача у відзиві про те, що «звільнення позивача зі служби за порушення дисципліни не пов`язане з вчиненням злочину», оскільки безпосередньо з висновку і матеріалів службового розслідування вбачається, що звільнення позивача пов`язане лише і виключно з тим фактом, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України.

Таким чином, вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним вироком суду є іншою підставою для звільнення зі служби в поліції, за окремим порядком реалізації. Тобто, у випадку доведеності вини ОСОБА_2 в порядку кримінального провадження та винесення судом обвинувального вироку він підлягав би звільненню зі служби на підставі п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

25.06.2019 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 11:00 11.07.2019.

11.07.2019 в судовому засіданні, у зв`язку із витребуванням додаткових доказів, оголошено перерву до 11:00 19.07.2019.

В судовому засіданні 19.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області) від 09.03.2017 №48 о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_2 призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області.

15.03.2019 наказом ГУНП у Волинській області №73 о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_2 призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області.

09.04.2019 із Управління кадрового забезпечення ГУНП у Волинській області надійшов рапорт на ім`я начальника ГУНП у Волинській області із зазначенням відомостей, про те, що 08.04.2019 о 15:15 годині у м. Луцьку працівниками Волинського управління ДВБ Національної поліції України спільно зі співробітниками ВБКОЗ УСБУ у Волинській області та Територіальним управлінням ДБР, в рамках кримінального провадження №0000248, внесеного до ЄРДР від 27.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, затримано оперуповноваженого відділу кримінальної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 , під час отримання ним неправомірної вигоди у сумі 3500 грн. за не притягнення до кримінальної відповідальності дочки заявника.

У зв`язку із чим, 09.04.2019 ГУНП у Волинській області видано наказ №431 на проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_2 .

Службовим розслідування встановлено, що 27.03.2019 слідчим управлінням Територіального управління ДБР розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження №0000248 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України за фактами вимагання та отримання неправомірної вигоди працівником правоохоронного органу за вчинення дій, що входять до їх компетенції.

Так, 23.03.2019 приблизно о 15:00 годині ОСОБА_2 з метою особистого збагачення висловив заявнику вимогу про надання неправомірної вигоди в сумі 3 500 грн. за невжиття заходів та за уникнення ініціювання притягнення дочки останнього до кримінальної відповідальності.

08.04.2019 ОСОБА_2 , знаходячись у м. Луцьку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, зустрівся із заявником та з метою конспірації, дав вказівку передати предмет неправомірної вигоди його товаришу, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_2 . Так, 08.04.2019 о 15:15 годині заявник, перебуваючи по пр. Соборності, що у м. Луцьку, передав товаришу поліцейського предмет неправомірної вигоди для подальшої передачі безпосередньо ОСОБА_2

09.04.2019 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

10.04.2019 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова до позивача застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання та ухвалено рішення про відсторонення останнього від посади строком на 2 місяці.

Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 від 17.04.2019 дисциплінарна комісія пропонувала застосувати до працівників з вини яких допущені порушення службової дисципліни такі заходи впливу, зокрема, за порушення службової дисципліни, вимог пункту першого частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів першого, другого, третього, четвертого, шостого частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту першого Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що набули значного резонансу в засобах масової інформації та як наслідок негативного впливу на високе звання працівника поліції у Національній поліції цілому, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Волинській області від 18.04.2019 №475/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2" оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції.

Позивач, не погоджуючись з наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 18.04.2019 №475/в "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2", звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила №1179) та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом.

Згідно із статтею 60 Закону України "Про Національну поліцію", проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статут передбачені такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807.

Пунктом четвертим Розділу V Порядку встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно- розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до Розділу VI Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення з органів поліції, слугував висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 від 17.04.2019, відповідно до пункту 3.1 якого комісія пропонувала застосувати до працівників з вини яких допущені порушення службової дисципліни такі заходи впливу, зокрема, за порушення службової дисципліни, вимог пункту першого частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів першого, другого, третього, четвертого, шостого частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту першого Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що набули значного резонансу в засобах масової інформації та як наслідок негативного впливу на високе звання працівника поліції у Національній поліції цілому, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Комісією Головного управління Національної поліції у Волинській області, за результатами розгляду матеріалів, встановлено наступне.

09.04.2019 із Управління кадрового забезпечення ГУНП у Волинській області надійшов рапорт на ім`я начальника ГУНП у Волинській області із зазначенням відомостей, про те, що 08.04.2019 о 15:15 годині у м. Луцьку працівниками Волинського управління ДВБ Національної поліції України спільно зі співробітниками ВБКОЗ УСБУ у Волинській області та Територіальним управлінням ДБР, в рамках кримінального провадження №0000248, внесеного до ЄРДР від 27.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, затримано оперуповноваженого відділу кримінальної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 , під час отримання ним неправомірної вигоди у сумі 3500 грн. за не притягнення до кримінальної відповідальності дочки заявника.

У зв`язку із чим, 09.04.2019 ГУНП у Волинській області видано наказ №431 на проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_2 .

Службовим розслідування встановлено, що 27.03.2019 слідчим управлінням Територіального управління ДБР розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження №0000248 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України за фактами вимагання та отримання неправомірної вигоди працівником правоохоронного органу за вчинення дій, що входять до їх компетенції.

Так, 23.03.2019 приблизно о 15:00 годині ОСОБА_2 з метою особистого збагачення висловив заявнику вимогу про надання неправомірної вигоди в сумі 3 500 грн. за невжиття заходів та за уникнення ініціювання притягнення дочки останнього до кримінальної відповідальності.

08.04.2019 ОСОБА_2 , знаходячись у м. Луцьку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби, зустрівся із заявником та з метою конспірації, дав вказівку передати предмет неправомірної вигоди його товаришу, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_2 . Так, 08.04.2019 о 15:15 годині заявник, перебуваючи по пр. Соборності, що у м. Луцьку, передав товаришу поліцейського предмет неправомірної вигоди для подальшої передачі безпосередньо ОСОБА_2

09.04.2019 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

10.04.2019 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова до позивача застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання та ухвалено рішення про відсторонення останнього від посади строком на 2 місяці.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

У відповідності до вимог ч.1 ст.61 Закону України "Про Національну поліцію" на поліцейських розповсюджується обмеження, визначені Законом України "Про запобігання корупції", цим та іншими законами України.

Так, згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про запобігання корупції" їм забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

В ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 під підпис був ознайомлений із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та службовими листами ВУ ДВБ НПУ від 24.05.2018 №848/42-02/01- 18, від 01.06.2018 №934/42-02/01-18, від 05.06.2018 №971/42-02/01-18, про що свідчить відомість про ознайомлення особового складу відділу кримінальної поліції Луцького ВП від 20.06.2018. Крім цього, 25.06.2018 останньому вручено пам`ятку - застереження щодо обов`язків, обмежень та заборон, які встановлені Законом України "Про запобігання корупції" та відповідальності за корупційні правопорушення.

Однак, незважаючи на проведення цільової роботи з позивачем (бесіди, інструктажі) про недопущення фактів одержання неправомірної вигоди чи незаконного збагачення поліцейськими та відповідальність за скоєння корупційних правопорушень, позивач не дотримався вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно ч.6 ст.19 Дисциплінарного статуту вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення є обставиною, що обтяжує відповідальність поліцейського.

З матеріалів справи вбачається, що на момент проведення службового розслідування ОСОБА_2 мав діюче дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, оголошене наказом ГУНП у Волинській області від 02.03.2019 №368/в.

Згідно із частиною 12 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворіше, ніж попереднє.

Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 від 17.04.2019 дисциплінарна комісія пропонувала за порушення службової дисципліни, вимог пункту першого частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів першого, другого, третього, четвертого, шостого частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту першого Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що набули значного резонансу в засобах масової інформації та як наслідок негативного впливу на високе звання працівника поліції у Національній поліції цілому, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

Отже, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що службове розслідування проведене на підставі, в межах повноважень та у строки, визначені Порядком, досліджено зібрані документи та матеріали, в тому числі висвітлені в засобах масової інформації, проаналізовано положення чинного законодавства України та обґрунтовано зроблено висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а відтак останнього правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Суд критично відноситься до твердження позивача та його представників про те, що винесення наказу №475/в від 18.04.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2" є передчасним, оскільки перевірка відомостей внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 27.03.2018 триває і процесуальне рішення органом досудового розслідування ще не прийнято, виходячи з наступного.

Вчинення особою-поліцейським дій, за які передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Притягнення до різних видів юридичної відповідальності передбачає виконання/дотримання відмінних і самостійних (окремих) процедур, які передують ухваленню рішення що накладення певного виду стягнення.

Зокрема, питання про наявність підстав для накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях поліцейського є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, відтак можна робити висновки про правомірність спірного рішення.

Представником позивача в судовому засіданні 19.07.2019 подано до суду повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 16.07.2019 про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України на нову підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Проте, суд залишає зазначену обставину поза увагою з тих підстав, що по-перше зазначене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 16.07.2019 винесене після службового розслідування та прийнятого за його висновком наказу №475/в від 18.04.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2", а відтак позивач е знав і не міг знати на час проведення службового розслідування про зміну кваліфікації правопорушення.

По-друге, зазначена обставина не спростовує висновків службового розслідування стосовно порушення позивачем вимог, зокрема, Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України та інших нормативно-правових актів.

Повідомлення про підозру є тільки формальним/офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. Таке припущення ґрунтується на неостаточних (неповних) результатах досудового розслідування і кримінально-правова кваліфікація поставленого їй за провину діяння може бути змінена. З часу оголошення цієї підозри особа набуває статусу підозрюваного, однак її вину у вчиненні злочину ще потрібно довести, принаймні на цій стадії кримінального провадження твердити про її винуватість як доказаний факт не можна.

Дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того яку кримінально-правову кваліфікацію ті самі дії особи-поліцейського отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали чи можуть настати для такої особи.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Дисциплінарним статутом не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Отже, начальникові Головного управління НП у Волинській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавець ставить в залежність винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності з завершенням саме службового розслідування, що в даному випадку й було дотримано відповідачем.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність своїх дій у застосуванні до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення згідно з оскаржуваним наказом №475/в від 18.04.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_2".

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 229, 243, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне Управління Національної поліції у Волинській області: , адреса: 43025, місто Луцьк, вул. Винниченка, 11.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 24.07.2019.