Справа № 500/1222/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1222/19

23 липня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Смика А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), в якій просить: зобов`язати Бережанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, яка не підлягає оподаткуванню та передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у виплаті якої незаконно відмовлено.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.04.2019 року позивачу призначено пенсію за віком при страховому стажі 41 рік 2 місяці 12 днів, з якого більше 30 років становить педагогічний стаж. Проте, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо нарахування грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Бережанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області листом від 02.05.2019 року №10/А-11 відмовило у її призначенні, так як відсутній достатній страховий стаж набутий в державних та комунальних закладах освіти на посадах, що передбачені переліком та дає право на виплату такої.

Беручи до уваги те, що період навчання в Тернопільському музичному училищі по спеціальності фортепіано в сукупності з іншим спеціальним стажем, здобути протягом трудової діяльності в державних та комунальних закладах освіти, у тому числі на посадах викладача, акомпаніатора, музичного керівника та концертмейстера позашкільних навчальних закладів, надає право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Бережанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 13.06.2019 року подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.33-35), просило відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що посади: викладач, педагог, концертмейстер в дитячій музичній школі та школі мистецтв, акомпаніатор Будинку піонерів, музичний керівник Будинку офіцерів, не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909. Відтак, відсутні підстави для зарахування періодів роботи на цих посадах до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За даних обставин, вважає, що рішення про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, яка не підлягає оподаткуванню та передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", прийнято правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав наведених в позовній заяві, просив позов задовольнити шляхом зобов`язання відповідача виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, яка не підлягає оподаткуванню та передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у виплаті якої незаконно відмовлено.

Додатково позивачем, у сформованій таблиці, вказано, який стаж роботи вона просить зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 48-50).

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з мотивів викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю таких.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 06.04.2019 року Бережанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.23-25).

Позивач 18.04.2019 року звернуся до Бережанського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом від 02.05.2019 року №10/А-11 відповідачем повідомлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги не зараховані періоди роботи: з 01.08.1979 року по 17.08.1981 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної школи; з 08.09.1983 року по 17.06.1985 року акомпаніатором обласного Камчатського Будинку піонерів; з 12.09.1986 року по 20.02.1989 року музичним керівником з вивчення теорії музики, сольфеджіо Новоград-Волинського Будинку офіцерів; з 11.10.1991 року по 06.07.1992 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди; з 01.09.1992 року по 31.05.1993 року концертмейстером Яворівської школи мистецтв; з 31.05.1993 року по 31.08.1994 року викладачем по класу фортепіано і концертмейстером Яворівської школи мистецтв; з 01.09.1994 року по 31.08.1995 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди; з 01.09.1995 року по 21.12.2003 року викладачем і концертмейстером Бережанської дитячої музичної школи; з 22.12.2003 року по 31.03.2019 року викладачем і концертмейстером фортепіано відділу Бережанської державної школи мистецтв, оскільки Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (далі - Перелік №909), не передбачені посади: викладач, педагог, концертмейстер в дитячій музичній школі та школі мистецтв, акомпаніатор Будинку піонерів, музичний керівник Будинку офіцерів. Отже , відсутні підстави для зарахування періодів роботи на цих посадах до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак, і до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.26-28).

На думку позивача, відмова оскаржуваним рішенням з огляду на не включення до страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період навчання з 01.09.1975 року по 20.06.1979 року в Тернопільському музичному училищі по спеціальності фортепіано, періодів роботи з 01.08.1979 року по 17.08.1981 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної школи, з 08.09.1983 року по 17.06.1985 року акомпаніатором обласного Камчатського Будинку піонерів, з 11.10.1991 року по 06.07.1992 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди, з 01.09.1992 року по 31.05.1993 року концертмейстером Яворівської школи мистецтв, з 31.05.1993 року по 31.08.1994 року викладачем по класу фортепіано і концертмейстером Яворівської школи мистецтв, з 01.09.1994 року по 31.08.1995 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди, з 01.09.1995 року по 21.12.2003 року викладачем і концертмейстером Бережанської дитячої музичної школи, з 22.12.2003 року по 31.03.2019 року викладачем і концертмейстером фортепіано відділу Бережанської державної школи мистецтв, та періодів відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30.05.1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 21.02.1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, є протиправною, що слугувало підставою звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До спірних правовідносин суд враховує наступні правові норми та обставини справи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як передбачено п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;.

Водночас, Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року постановою від №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно п.5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом в постановах від 20.02.2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19.03.2019 року у справі №466/5637/17.

Положеннями ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.10.1979 року (а.с.14-19) позивач працював: з 01.08.1979 року по 17.08.1981 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної школи; з 19.08.1981 року по 01.09.1983 року викладачем по класу фортепіано Архаринської дитячої музичної школи, з 08.09.1983 року по 17.06.1985 року акомпаніатором обласного Камчатського Будинку піонерів; з 12.09.1986 року по 20.02.1989 року музичним керівником з вивчення теорії музики, сольфеджіо Новоград-Волинського Будинку офіцерів; з 11.10.1991 року по 06.07.1992 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди; з 01.09.1992 року по 31.05.1993 року концертмейстером Яворівської школи мистецтв; з 31.05.1993 року по 31.08.1994 року викладачем по класу фортепіано і концертмейстером Яворівської школи мистецтв; з 01.09.1994 року по 31.08.1995 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди; з 01.09.1995 року по 21.12.2003 року викладачем і концертмейстером Бережанської дитячої музичної школи; з 22.12.2003 року і по теперішній час викладачем і концертмейстером фортепіано відділу Бережанської державної школи мистецтв.

Проте, листом від 02.05.2019 року №10/А-11 відповідачем повідомлено, що відсутні підстави для зарахування періодів роботи на цих посадах до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки Переліком №909, не передбачені посади: викладач, педагог, концертмейстер в дитячій музичній школі та школі мистецтв, акомпаніатор Будинку піонерів, музичний керівник Будинку офіцерів, а відтак, і до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, Переліком №909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Приписами ст.28 Закону України "Про освіту" передбачено, що система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

У відповідності до ст.29 Закону України "Про освіту" структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" та п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 року № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші). Пунктом 7 вказаного Переліку встановлено, що центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Крім того, на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, який відносить посади: "викладач" всіх спеціальностей, "акомпаніатор", "музичний керівник", "концертмейстер" до педагогічних посад.

Відповідно до п.3 розд.VIII Прикінцевих положень Закону України "Про позашкільну освіту" до приведення законів України, інших нормативно-правових актів у відповідність до цього Закону вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами ч.1, 3 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у п.3.4 рішення від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в рішенні від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у рішенні від 22.05.2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладач в позашкільних закладах освіти є працівником освіти, а тому до пільгового стажу у розумінні п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" повинен зараховуватися стаж роботи позивача: з 01.08.1979 року по 17.08.1981 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної школи; з 08.09.1983 року по 17.06.1985 року акомпаніатором обласного Камчатського Будинку піонерів; з 11.10.1991 року по 06.07.1992 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди; з 01.09.1992 року по 31.05.1993 року концертмейстером Яворівської школи мистецтв; з 31.05.1993 року по 31.08.1994 року викладачем по класу фортепіано і концертмейстером Яворівської школи мистецтв; з 01.09.1994 року по 31.08.1995 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди; з 01.09.1995 року по 21.12.2003 року викладачем і концертмейстером Бережанської дитячої музичної школи; з 22.12.2003 року по 31.03.2019 року викладачем і концертмейстером фортепіано відділу Бережанської державної школи мистецтв.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №233/4308/17, у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 718/2293/16-а, від 05.03.2019 року у справі № 686/9307/17, від 12.03.2019 року у справі № 647/514/17, від 13.03.2019 року у справі № 602/958/16-а, від 19.03.2019 року у справі № 466/5637/17.

Водночас, що стосується зарахування до стажу роботи позивача, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періодів навчання з 01.09.1975 року по 20.06.1979 року в Тернопільському музичному училищі по спеціальності фортепіано та відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30.05.1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 21.02.1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно ч.3 якої до стажу роботи зараховується також:

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

В силу приписів ч.1 ст.38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом ч.2 ст.181 Кодексу законів про працю України , відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Як вбачається з матеріалів справи позивач з 01.09.1975 року по 20.06.1979 року навчалась в Тернопільському музичному училищі, де здобула кваліфікацію викладач дитячої музичної школи по фортепіано та концертмейстер, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 від 20.06.1979 року (а.с.20) та розрахунком стажу (а.с.25).

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.10.1979 року (а.с.14-19) ОСОБА_1 з 01.08.1979 року по 17.08.1981 року працювала викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної школи.

Разом з цим, на момент виходу у відпустку по догляду за дитиною з 30.05.1982 року ОСОБА_1 працювала викладачем по класу фортепіано Архаринської дитячої музичної школи в період з 19.08.1981 року по 01.09.1983 року, не зарахування якого до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не оспорюється позивачем у контексті спірних правовідносин.

Водночас, виходу у відпустку по догляду за дитиною з 21.02.1989 року передувало звільнення позивача 20.02.1989 року з посади музичного керівника з вивчення теорії музики, сольфеджіо Новоград-Волинського Будинку офіцерів і зарахування періоду якого до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також не оспорюється позивачем у контексті спірних правовідносин.

За таких обставин, до пільгового стажу позивача у розумінні п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягає зарахуванню виключно період навчання з 01.09.1975 року по 20.06.1979 року в Тернопільському музичному училищі по спеціальності фортепіано, оскільки перерва між днем закінчення навчання у професійно-технічному навчальному закладі і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про не відповідність відмови Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у зарахуванні позивачу до пільгового стажу у розумінні п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 01.09.1975 року по 20.06.1979 року навчання в Тернопільському музичному училищі по спеціальності фортепіано, з 01.08.1979 року по 17.08.1981 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної школи, з 08.09.1983 року по 17.06.1985 року акомпаніатором обласного Камчатського Будинку піонерів, з 11.10.1991 року по 06.07.1992 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди, з 01.09.1992 року по 31.05.1993 року концертмейстером Яворівської школи мистецтв, з 31.05.1993 року по 31.08.1994 року викладачем по класу фортепіано і концертмейстером Яворівської школи мистецтв, з 01.09.1994 року по 31.08.1995 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди, з 01.09.1995 року по 21.12.2003 року викладачем і концертмейстером Бережанської дитячої музичної школи, з 22.12.2003 року по 31.03.2019 року викладачем і концертмейстером фортепіано відділу Бережанської державної школи мистецтв, викладеної в листі від 02.05.2019 року №10/А-11, передбаченим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, а відтак є протиправною.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пунктом 4 ч.2 ст.245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення, і це прямо передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, оскільки позивач на день звернення до відповідача за призначенням грошової допомоги досяг пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", працював на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і, з урахуванням висновків суду, має страховий стаж більше 30 років на таких посадах та не отримував будь-якого іншого виду пенсії, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 768,40. (а.с.3) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 47501, Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Шевченка, будинок 13А, ) задовольнити повністю.

Зобов`язати Бережанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до спеціального страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1 періоди роботи:

з 01.09.1975 року по 20.06.1979 року навчання в Тернопільському музичному училищі по спеціальності фортепіано;

з 01.08.1979 року по 17.08.1981 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної школи;

з 08.09.1983 року по 17.06.1985 року акомпаніатором обласного Камчатського Будинку піонерів;

з 11.10.1991 року по 06.07.1992 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди;

з 01.09.1992 року по 31.05.1993 року концертмейстером Яворівської школи мистецтв;

з 31.05.1993 року по 31.08.1994 року викладачем по класу фортепіано і концертмейстером Яворівської школи мистецтв;

з 01.09.1994 року по 31.08.1995 року викладачем по класу фортепіано Козівської державної музичної шкоди;

з 01.09.1995 року по 21.12.2003 року викладачем і концертмейстером Бережанської дитячої музичної школи;

з 22.12.2003 року по 31.03.2019 року викладачем і концертмейстером фортепіано відділу Бережанської державної школи мистецтв,

та нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бережанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок, сплачений відповідно до квитанції №28 від 27.05.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 липня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.