Справа № 320/2747/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року № 320/2747/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Масловської К.І.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представників відповідача: Золотарьов О.А., Жеребчук В.А., Кравченко С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Київспецтранс»
доПідгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області
провизнання протиправними та скасування рішення, встановлення відсутності компетенції,
І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Київспецтранс» з позовом до Підгірцівської сільської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 23.05.2019 №1.58.VII.

- встановити відсутність компетенції (повноважень) Підгірцівської сільської ради приймати рішення про заборону захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів на полігоні ТПВ №5 у селі Підгірці Обухівського району Київської області.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що у відповідача були відсутні повноваження на прийняття рішення про заборону ПрАТ «Київспецтранс» захороняти неперероблені (необроблені) побутові відходи.

Більш того, позивач наголосив на тому, що оскаржуване рішення порушує належні ПрАТ «Київспецтранс» право на дотримання правопорядку, право на мирне володіння своїм майном, право на підприємницьку діяльність, відтак є незаконним та має бути скасованим.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, голова Підгірцівської сільської ради в межах виконання контрольної функції органу місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами і захисту навколишнього природного середовища, вніс на розгляд сесії сільської ради проект рішення . яким в межах забезпечення виконання вимог законодавства про відходи передбачено зобов`язання позивача захороняти необроблені побутові відходи.

У зв`язку з цим відповідач вважає, що дії щодо прийняття оскаржуваного рішення вчинені в межах визначеної законом компетенції відповідача, і за змістом відповідають вимогам чинного законодавства, що додатково підтверджує відсутність порушень правопорядку в діях відповідача.

На підставі викладеного представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, зміст якого в цілому повторює зміст вимог позивача, викладених в позовній заяві.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 відкрите спрощене провадження у справі №320/2747/19 та призначено судове засідання по справі.

У складі позовної заяви позивачем були заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення від 23.05.2019 №1.58.VII та заборони відповідачеві вчиняти дії щодо зміни рішення від 23.05.2019 №1.58.VII.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 вимоги позивача про забезпечення позову повернуто без розгляду.

07 червня 2019 року до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просив суд:

- зупинити дію рішення від 23.05.2019 №1.58.VII;

- заборонити Підгірцівській сільській раді вчиняти дії щодо зміни рішення від 23.05.2019 №1.58.VII;

- заборонити Міністерству екології та природних ресурсів України Державній екологічній інспекції Столичного округу приймати рішення, вчиняти дії у зв`язку з рішенням від 23.05.2019 №.1.58.VII.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 у вжитті заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 закрито провадження у справі в частині позовних вимог, що стосується встановлення відсутності компетенції (повноважень) Підгірцівської сільської ради приймати рішення про заборону захоронення не перероблених (необроблених) побутових відходів на полігоні ТПВ №5 у селі Підгірці Обухівського району Київської області.

У судовому засіданні 22.07.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.07.2019.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Київспецтранс» (ПрАТ «Київспецтранс») зареєстроване як юридична особа з 21.05.1997, що підтверджується витягом з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.19-22).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ПрАТ «Київспецтранс», зокрема є діяльність: за кодом 38.11 Збирання безпечних відходів (основний), за кодом 38.12 Збирання небезпечних відходів, за кодом 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів, за кодом 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів, за кодом 38.32 Відновлення відсортованих відходів, за кодом 39.00 інша діяльність щодо поводження з відходами згідно КВЕД-2010.

Судом встановлено, що 07.04.1998 Підгірцівська сільська рада народних депутатів Обухівського району Київської області видала Державному комунальному підприємству «Київспецтранс» державний акт на право постійного користування земельну ділянку під полігон твердих побутових відходів від 07.04.1998 року серії НОМЕР_1 (а.с.29-31).

Відповідно до державного акту від 07.04.1998 року серії НОМЕР_1 ПрАТ «Київспецтранс» надано у постійне користування 63,7 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування (під полігон твердих побутових відходів).

ПрАТ «Київспецтранс» здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії про право провадження господарської діяльності з захоронення побутових відходів за місцем провадження господарської діяльності з захоронення побутових відходів: Київська обл., Обухівський р-н., с. Підгірці, та м. Київ, Пирогівський шлях, АДРЕСА_1 , виданої відповідно до постанови Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.09.2017 №1094 (а.с.32).

23 травня 2019 року Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області рішенням №1.58.VII встановила заборону ПрАТ «Київспецтранс» на захоронення не перероблених (необроблених) побутових відходів на полігоні ТПВ №5 у селі Підгірці Обухівського району Київської області.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України визначені Законом України «Про відходи» від 05.08.2019 №187/98-ВР (далі Закон №187/98-ВР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів статті 1 Закону №187/98-ВР:

відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

оброблення (перероблення) відходів - здійснення будь-яких технологічних операцій, пов`язаних із зміною фізичних, хімічних чи біологічних властивостей відходів, з метою підготовки їх до екологічно безпечного зберігання, перевезення, утилізації чи видалення;

захоронення відходів - остаточне розміщення відходів при їх видаленні у спеціально відведених місцях чи на об`єктах таким чином, щоб довгостроковий шкідливий вплив відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини не перевищував установлених нормативів.

Згідно з частиною 1 статті Закону №187/98-ВР цей Закон регулює відносини, пов`язані з утворенням, збиранням і заготівлею, сортуванням, перевезенням, зберіганням, обробленням (переробленням), утилізацією, видаленням, знешкодженням та захороненням відходів, що утворюються в Україні, перевозяться через її територію, вивозяться з неї, а також з перевезенням, обробленням та утилізацією відходів, що ввозяться в Україну як вторинна сировина.

Як слідує зі змісту положень статті 13 Закону №187/98-ВР, суб`єктами в сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.

Обов`язки громадян, іноземців та осіб без громадянства у сфері поводження з відходами врегульовані статтею 15 цього Закону. А приписами статті 17 даного Закону врегульовано обов`язки суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами.

Відповідно до пунктів «а», «в», «м» частини 1 статті 21 Закону №187/98-ВР органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: виконання вимог законодавства про відходи; організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Згідно зі статтею 23 Закону №187/98-ВР до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері поводження з відходами належить здійснення державного нагляду (контролю), зокрема за органами місцевого самоврядування делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, щодо:

а) дотримання вимог виданих дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами;

в) складання і ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів та реєстру місць видалення відходів;

г) перевезення небезпечних відходів територією України та за транскордонним перевезенням відходів;

ґ) збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення, захоронення відходів;

д) ведення первинного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, подання відповідної статистичної звітності в установленому порядку та паспортизації таких відходів;

е) дотримання вимог нормативно-технічної і технологічної документації, погодженої в установленому порядку, при виробництві продукції (крім дослідних зразків) з відходів чи з їх використанням;

ж) дотримання правил і режиму експлуатації установок, виробництв з оброблення та утилізації відходів;

з) дотримання правил зберігання, транспортування, знешкодження, ліквідації, захоронення пестицидів і агрохімікатів, токсичних хімічних речовин, небезпечних речовин;

и) дотримання вимог екологічної безпеки при транспортуванні, зберіганні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних речовин і відходів;

і) своєчасного та повного виконання заходів із захисту земель від засмічення та забруднення відходами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, здійснює також інші повноваження, передбачені законом.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (пункт 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 № 275).

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 цього ж Положення).

Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується (пункт 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948).

Згідно пункту 3 вищевказаного Положення Держекоінспекція в областях проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 Положення про Державну екологічну інспекцію, серед основних завдань Держекоінспекції закон вирізняє здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо поводження з відходами.

Відповідно до покладених на неї завдань Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавстваз питань поводження з відходами, зокрема щодозбирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення, захоронення відходів (у тому числі недопущення змішування та захоронення відходів, які можуть бути утилізовані) (пункт 4 Положення про Державну екологічну інспекцію).

Зазначені приписи Положення кореспондуються зі змістом статті 37 Закону України «Про відходи» в частині здійснення контролю у сфері поводження з відходами.

Пунктом «і» статті 32 Закону №187/98-ВР серед заходів щодо обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини визначено, зокрема заборону з 1 січня 2018 року захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів.

Як встановлено вимогами статті 33 Закону №187/98-ВР зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Відповідно до статті 42 Закону №187/98-ВР за порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитківособи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність.

VI. Оцінка суду

Аналіз викладених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що

здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства в контексті заборони захоронення неперероблених відходів належать до компетенції Держекоінспекції, за результатами якого остання надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням.

Поряд з цим, норма пункту 7 статті 7 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» наділяє зазначений орган державного нагляду (контролю) правом звернутися з відповідним позовом до адміністративного суду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, про повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг у порядку та строки, встановлені законом.

Аналогічні повноваження надані Держекоінспекції та її територіальним органам підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого Постановою КМУ від 19.04.2017 №275 та Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.04.2017 №275, а саме: звертатися до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється із порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 23.05.2019 №1.58.VII встановлено заборону ПрАТ «Київспецтранс» на захоронення не перероблених (необроблених) побутових відходів на полігоні ТПВ №5 у селі Підгірці Обухівського району Київської області.

Суд зазначає, що стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, до якої в розрізі питання поводження з відходами відноситься: надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію; вирішення питань у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до законодавства; визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють у межах певної території збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Поряд з цим, як зазначалося судом вище, органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Наведене дає підстави для висновку, що прийняття рішення із встановлення юридичній особі заборони захоронення неперероблених (необроблених) відходів не відносяться до компетенції сільської, селищної, міської ради.

Належних та допустимих доказів на підтвердження повноваження на прийняття оскаржуваного рішення відповідач не надав.

Посилання відповідача на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови на те, що Підгірцівська сільська рада в оскаржуваному рішення фактично продублювала норму закону про заборону захоронення неперероблених відходів зазначених висновків суду не спростовують.

Отже, що приймаючи рішення від 23.05.2019 №1.58.VII Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області діяла не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений законодавством України, а тому у суду наявні підстави для визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування.

VIII. Висновок суду

Встановивши, що прийняття рішення про заборону захоронення не перероблених (необроблених) відходів не належить до компетенції Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 23.05.2019 №1.58.VII, яким встановлено про заборону ПрАТ «Київспецтранс» на захоронення не перероблених (необроблених) побутових відходів на полігоні ТПВ №5 у селі Підгірці Обухівського району Київської області є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи закриття провадження в частині позовних вимог суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем за дві вимоги немайнового характеру сплачено судовий збір у сумі 4 418,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.06.2019 №11718.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень.

У поданій до суду позовній заяві позивачем об`єднано дві вимоги немайнового характеру: (1) про визнання протиправним та скасування рішення; (2) про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 3842,00 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Підгірцівської сільської ради від 23.05.2019 №1.58.VII, сплачений позивачем за звернення з позовною заявою судовий збір у сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 23.05.2019 №1.58.VII.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» (ідентифікаційний код 02772037, місцезнаходження: 04208, м. Київ, просп. Правди, 85) за рахунок бюджетних асигнувань Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області (ідентифікаційний код 04361574, місцезнаходження: 08710, Київська обл., Обухівський р-н., с. Підгірці, вул. Васильківська, 39) судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду - 25.07.2019.

Суддя Леонтович А.М.