Справа № 640/13391/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 липня 2019 року м. Київ № 640/13391/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви

за заявоюОСОБА_1
до особи, які можуть отримати статус учасника справиДержавного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жукової Юлії Вікторівни ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС»
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних, міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ПАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» (), в тому числі щодо державної реєстрації створення або припинення юридичної особи, скасування реєстраційних дій, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу, а також проведення реєстраційних дій, передбачених законом до набрання законної сили рішенням в даній судовій справі.

Заява про забезпечення позову мотивовано тим, що ОСОБА_1 є акціонером ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» і володіє 5,0742% голосуючих акцій.

Як зазначає заявник, йому стало відомо, що приватним нотаріусом, який діяв як державний реєстратор - Жуковою Юлією Вікторівною 02.04.2019р. внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис 3020630 щодо зміни керівника Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС».

В результаті такої реєстраційної дії до Реєстру внесено відомості про ОСОБА_2 у якості керівника ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» з 21.03.2019р.

На думку заявника, така реєстраційна дія проведена приватним нотаріусом з порушеннями законодавства, оскільки ОСОБА_2 не було обрано Головою правління ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» у порядку, встановленому відповідно до вимог Закону та Статуту ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС».

Крім того, приватним нотаріусом не було одночасно внесено інформацію щодо обмежень в обсязі прав керівника ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та помилково вказано початок строку дії його повноважень.

Результатом таких дій приватного нотаріуса, на думку заявника стало те, що ОСОБА_2 , який хоч і не наділений відповідними законними повноваженнями в повному обсязі, вчинив наступні дії з державної реєстрації змін до відомостей щодо ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», і має всі можливості для підписання та подачі до державних реєстраторів заяв про подальше внесення змін до відомостей про юридичну особу - ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», в тому числі про внесення до статуту ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», зміну його керівного складу тощо, що матиме вкрай негативні наслідки для акціонерного товариства.

Зокрема, за участі ОСОБА_2 на 23.07.2019р. призначено позачергові загальні збори акціонерного товариства з порядком денним, до якого внесено, в тому числі, питання внесення змін до Статуту.

Саме реєстраційні дії приватного нотаріуса з внесення запису до Реєстру про зміну керівника ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на особу ОСОБА_2 , якого, як зазначено вище, не було обрано Головою Правління (Генерального директора), призвели до того, що інші акціонери та посадові особи вважають належним підписане ОСОБА_2 повідомлення про скликання загальних зборів, проте це не відповідає вимогам Закону.

Вказані вище обставини, на думку заявника стали можливими в результаті протиправного запису, який внесено до Єдиного реєстру приватним нотаріусом 02.04.2019р., адже відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, приватний нотаріус вніс до Реєстру запис про зміну керівника акціонерного товариства, проте, як зазначено, ОСОБА_2 не був призначений Наглядовою Радою на посаду керівника - Голова Правління (Генеральний директор) Товариства відповідно до вимог Закону України «Про акціонері товариства» та Статуту товариства.

Так, у порядку денному засідання Наглядової Ради, що відбулося 20.03.2019 року не було поставлено на голосування питання обрання Голови Правління (Генерального директора) ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС».

Проте, приватний нотаріус не зваживши на це, вніс до Реєстру запис про реєстрацію ОСОБА_2 керівником акціонерного товариства. Така реєстрація була здійснена приватним нотаріусом без належних на те підстав, та не відповідає внутрішнім документам акціонерного товариства.

Також, відповідно до п. 13.13.1. Статуту акціонерного товариства, потребують додаткового узгодження з Наглядовою Радою рішення Правління щодо вчинення протягом одного календарного року правочинів, що сумарно для одного контрагента чи одного виду товарів, послуг перевищує 100 000 гривень.

Тобто, Статутом акціонерного товариства передбачено конкретні обмеження у відношенні правління Товариства і дані обмеження, в тому числі, стосуються тимчасово виконуючого обов`язки Голови Правління.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, як відомості про керівника юридичної особи, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону ведення Єдиного державного реєстру здійснює державний реєстратор. Відповідно до ч. 1 даної статті, державним реєстратором може бути, в тому числі, нотаріус.

Тобто, приватний нотаріус приймаючи для державної реєстрації документи, мав відобразити в Реєстрі, що керівник ОСОБА_2 має обмеження згідно Статуту.

На думку заявника, приватний нотаріус не тільки вніс до реєстру запис про те, що ОСОБА_2 , нібито, призначений на посаду керівника, тоді як він ніколи не обирався на посаду Голови Правління, та ще і не відобразив в реєстрі, що ОСОБА_2 має обмеження згідно Статуту акціонерного товариства, в результаті чого, фактично створилось правове підґрунтя для здійснення ним дій щодо державної реєстрації будь-яких змін до Реєстру про юридичну особу - ОСОБА_2 , а також укладення ним без будь-якого погодження з Наглядовою Радою договорів на суму вище 100 000 гривень, що призведе до необхідності звертатись до суду з позовами про визнання недійсними таких правочинів та наступних реєстраційних дій.

Також як зазначає заявник, з Реєстру вбачається, що ОСОБА_2 обіймає посаду керівника з 21.03.2019 року, тоді як сам запис приватний нотаріус вніс лише 02.04.2019р., що підтверджується витягом з ЄДР.

Враховуючи всі вказані обставини, зважаючи на те, що реєстраційні дії приватного нотаріуса призвели до наявності у Реєстрі недостовірної інформації щодо ОСОБА_2 протиправність дій приватного нотаріуса є очевидною, і у випадку, якщо не буде вжито заходів забезпечення позову, вже після 23.07.2019р. до Реєстру будуть внесені нові протиправні записи, в результаті чого виконання рішення в даній справі, у випадку задоволення позову, призведе до неможливості його виконання.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 3, 4 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 153 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Суть поданої заявником заяви про забезпечення позову зводиться до того, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Однак, заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Амельохін