Справа № 826/14018/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2019 року № 826/14018/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ БІ ГРУП"

до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві

про визнання протиправною та скасування Постанови №26 від 19.10.2017 року

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ БІ ГРУП" (далі також - позивач, ТОВ "ЕМ БІ ГРУП") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі також - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову №26 про накладення стягнень, винесену 19 жовтня 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено розгляд адміністративної справи на 04.12.2017.

15.12.2017 року набрано чинності Кодексом адміністративного судочинства України в новій редакції (далі також - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), у редакції Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання з`явились уповноважені представники сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевірка проведена відповідачем з порушенням вимог законодавства, а висновки Акту перевірки та спірна постанова не підтверджені належними фактами, фото та відео фіксація, надані відповідачем, жодним чином не підтверджують порушення позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували в повному обсязі та надали суду письмові заперечення проти позову, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що в ході перевірки позивача зафіксовано, що на фасаді торговельного об`єкта відсутні вивіска із зазначенням найменування суб`єкта господарювання, при контрольно-вибірковому інспектуванні встановлено реалізацію товарів без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про підприємство, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача, за вказані порушення на позивача накладено стягнення у сумі 7 973, 34 грн.

В судовому засіданні представники відповідача наполягали на відмові в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом зобов`язано позивача надати в наступне судове засідання оригінали документів по кожному товару, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи на 31.01.2018.

В судове засідання з`явились уповноважені представники сторін. Відповідачем надано диск на якому міститься відеофіксація порушень позивача.

Судом зобов`язано сторін ознайомитись з наданим відеозаписом та надати суду пояснення.

Сторонами заявлено клопотання про перехід в розгляді справи до письмового провадження та на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що на підставі плану здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) на 2017 рік, Наказу на проведення планової перевірки від 18.04.2017 №687, направлення на проведення заходу від 18.04.2017 №740, Головним управлінням проведено планову перевірку ТОВ " ЕМ БІ ГРУП" за адресою: пр-т Оболонський, 21-Б місто Київ.

За результатами перевірки Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві склало Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 000122 від 20.04.2017 року (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначено, що під час проведення планової перевірки, на фасаді торговельного об`єкта відсутня вивіска із зазначенням найменування суб`єкта господарювання, чим порушено вимоги п.12 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року № 833 та при контрольно-вибірковому інспектуванні встановлено реалізацію товарів (пп. 1-12) без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про підприємство, яке здійснює функції виробника, виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача, чим порушено вимоги п. 16 р. І «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами» затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104, ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

3а виявлені порушення передбачена відповідальність згідно пункту 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим Головним управлінням винесено постанову від 19.10.2017 року № 26 про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист споживачів» у розмірі 7 973,34 грн.

Позивач вважає, що спірна Постанова прийнята з порушенням вимог законодавства, звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 та 5 ч. 1 ст. 26 Закону №1023-XII (норми Закону в редакції, чинній в момент проведення перевірки) спеціально уповноважені органи здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право: перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів; одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції;

Положенням про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 465/2011, визначено, що Держспоживінспекція України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 877-V (в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до ч. 11, ч. 12 ст. 4 Закону № 877-V плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до відповідного журналу суб`єкта господарювання (за його наявності).

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 5 Закону № 877-V, планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання не допускається. Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю). Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

З аналізу вищезазначених норм права та матеріалів справи вбачається, що Відповідачем належним чином повідомлено Позивача про проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача надано фотознімки бірок товарів на яких вказано назву товару, склад, виробника, місце де вироблено товар, назву постачальника, вартість, в т.ч. ПДВ, дату виробництва, термін придатності.

Також надано фотознімок «Куточку покупця», де зазначено відомості про продавця, роздруківки з законодавчих актів по захисту прав покупців, споживачів, де міститься Книга відгуків і пропозицій та інші відомості.

Надано фотознімок, на якому міститься зображення напису про робочі години та дні магазину, відповідні позначення, з чим не дозволяється відвідувати даний магазин.

В матеріалах справи, крім вищевказаного, містяться наступні документи:

- Інвойс з зазначеннями адреси виробника (продавця), артикулів товарів, назв, складу з якого зроблені товари та країна виробник;

- Відомості, що підтверджують законну діяльність товариства з продажу товарів;

- Документи, що підтверджують перевезення відповідних товарів через митницю;

- Комерційні інвойси, в яких вказано інформацію про товари, які придбав у постачальника (виробника) позивач та які було виставлено на продаж в магазині;

- Декларація відповідності, якою Старший Технічний Менеджер - Департаменту знання та стандарти Мазеркеа Груп підтверджує, що іграшки вироблені і поставлені для Мазеркеа Груп під двома брендами відповідають вимогам та технічним стандартам.

- Контракти міжнародної купівлі-продажу товарів, додаткові угоди до Контрактів, укладеними між позивачем та Компанією «Мазеркеа ЮК Лімітед», відповідно до яких зазначено предмет контракту, ціни товарів та загальну вартість контракту, строки, базис та дата поставки, кількість і якість товарів та інші важливі умови ведення господарської діяльності щодо купівлі-продажу товарів, що перебувають на продажі в магазині.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд зазначає наступне.

Відповідачем під час проведення перевірки було встановлено, що позивачем порушено вимоги п.12 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року № 833, а саме на фасаді торговельного об`єкта відсутня вивіска із зазначенням найменування суб`єкта господарювання.

Натомість, відповідно до фотознімка наявного в матеріалах справи, в магазині є вивіска, на якій зазначено назву торгової точки та вказані години роботи.

Щодо порушення вимоги п. 16 р. І «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами», затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104, ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, реалізацію товарів (пп. 1-12) без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про підприємство, яке здійснює функції виробника, виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача, суд зазначає наступне.

Що також підтверджується наданими до матеріалів справи фотознімками бірок товарів, на яких вказана уся необхідна інформація.

Статтею 15 Закону № 1023-XII передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об`єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має в наявності усі первинні та супровідні документи на продукцію, яка перебувала в продажі на день перевірки.

Закон України "Про захист прав споживачів" не містить детального викладу вимог до розміщення вказаної інформації на продукції, тоді як детальні вимоги містяться, зокрема, у Правилах роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 р. № 104, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.11.2007 за № 1257/14524 (далі - Правила № 104).

Згідно з п. 16 розділу I Правил № 104 здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб`єкта господарювання зобов`язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка має містити, в тому числі, відомості про умови зберігання, дату виготовлення, найменування та місцезнаходження виробника.

Вказаною нормою передбачено можливість доведення до споживача вказаної інформації в таких формах: в супровідній документації, що додається до продукції; на етикетці; а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів.

Однак, варто зауважити, що в Акті перевірки не наведено даних щодо перевірки наявності вказаної інформації в усіх способах, передбачених Законом - у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування, шляхом розміщення у місцях, де вона реалізується, а також не перевірено можливості отримати таку інформацію засобами дистанційного зв`язку.

Факт порушення вимог статті 15 Закону № 1023-ХІІ може бути встановлений лише у випадку відсутності інформації у будь-який зазначений Законом спосіб щодо кожного товару, стосовно якого проводилася перевірка.

Суд звертає увагу, що Відповідачем в своїх запереченнях вказано, що позивач під час перевірки не надав жодних доказів наявності вищевказаної інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом про підприємство, яке здійснює функції виробника *виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача.

В підтвердження чого, відповідачем надано до суду відеоматеріали.

Слід зазначити, що на відео не зафіксовано дати і часу зйомки та конкретних порушень позивача.

Враховуючи вище викладене, Суд приходить до висновку, що посилання Відповідача про реалізацію непродовольчих товарів без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію є необґрунтованими, а Постанова про накладення стягнень є протиправною та підлягає скасуванню, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ БІ ГРУП" задовольнити повністю.

2. Скасувати №26 про накладення стягнень, винесену 19 жовтня 2017 року. начальником Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві.

3. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ БІ ГРУП" судові витрати у розмірі 1 600 ( одна тисяча шістсот) 00 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ БІ ГРУП", 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13, літ .А, офіс 126 Д, ;

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби у місті Києві, 04053, м.Київ, вул. Некрасовська, 10/8

Суддя Л.О. Маруліна