Справа № 280/1853/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 липня 2019 року о 15 год. 36 хв.Справа № 280/1853/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., представників позивача Лисенка Р.В., адвоката Денисенко Т.М., представників відповідача Майстренко В.В., Александрова М.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» (71600, Запорізька область, Василівський район, вул.Ліхачова, буд.2; )

до Запорізької митниці ДФС (69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12; )

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія "Спецзапчасть» (далі - позивач, ТОВ «ТК "Спецзапчасть») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач, Митниця), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Митниці про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000019/2 від 04.04.2019;

2) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00335 від 04.04.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

02.05.2019 відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче судове засідання на 23.05.2019, витребувано докази по справі.

20.05.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.20313), у якому відповідач вказує, що в поданих позивачем до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які також містили недоліки і розбіжності. Враховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, підстави для оформлення товару за визначеною ним митною вартістю були відсутні, що зумовило прийняття Митницею оскаржуваних рішень. Просить в задоволенні позову відмовити.

23.05.2019 протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 12.06.2019.

04.06.2019 позивач подав відповідь на відзив, у якій додатково звернув увагу на безпідставність визначення митної вартості імпортованого товару на підставі наявної у митного органу інформації про раніше визнані митні вартості, оскільки застосовані митним органом митні вартості визначені щодо інших товарів, ніж ті, які імпортувались позивачем.

12.06.2019 протокольною ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 01.07.2019.

13.06.2019 відповідачем подано заперечення (вх.№24261), у яких митний орган вказав про правомірність коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів на підставі наявної у Митниці інформації.

Ухвалою суду від 01.07.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.07.2019 у відкритому судовому засіданні.

У відкритому судовому засіданні 16.07.2019 оголошено перерву до 17.07.2019.

У відкритому судовому засіданні 17.07.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи по суті представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити, а представники відповідача проти позовних вимог заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях, просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово та пояснення представників сторін, дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.11.2009 за №0000898, основним видом господарської діяльності є: «46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням» (т.1 а.с.18-21).

10.12.2018 між позивачем та HEBEI SAYOUZI MACHINERY CO., LTD, Китай укладено Контракт №18SM121001, відповідно до якого позивач придбав товар - запасні частини до інженерних машин згідно специфікацій, які є невід`ємними частинами контракту (т.1 а.с.64-66).

Згідно Специфікації №1 від 10.12.2018 до Контракту №18SM121001 від 10.12.2018 продавець зобов`язався передати, а покупець - прийняти партію товару загальною вартістю 63 426,65 дол. США (т.1 а.с.62-63).

Для митного оформлення товарів за даним контрактом 02.04.2019 позивачем сформовано та направлено засобами електронного зв`язку до Митниці митну декларацію №UA112080/2019/010733, у якій визначено митну вартість імпортованих товарів на рівні 63 426,65 дол. США, та витрати на транспортування на рівні 39 933,00 грн. (т.1 а.с.112-116).

Митна декларація подана для митного оформлення таких товарів: 1. Шестірня бендикса; Шестірня вінцева; Шестірня ведуча; Шестірня вінцева; Шестірня подвійна, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 2. Барабан зубчастий; Вал карданний; Диск зчеплення; Диск відомий, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 3. Гусениця в зборі, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 4. Диск зовнішній зуб;. Барабан зовнішній;. Диск внутрішній зуб., код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 5. Шестірня коробки передач; Муфта коробки передач, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 6. Стрічка гальма, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 7. Муфта механізму вмикання; Муфта мала, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 8. Корпус підшипника, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 9. Вал колінчатий, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 10. Мультициклон, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 11. Головка блоку; Клапан випускний; Клапан впускний, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 12. Гайка башмачна; Гайка півосі, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 13. Стрижень, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 14. Болт башмачний з гайкою; Болт башмачний, код товару згідно з УКТ ЗЕД ; 15. Прокладка колектора випускного, код товару згідно з УКТ ЗЕД .

Разом з митною декларацією позивачем до митного оформлення подано такі документи:

- контракт № 18SM121001 від 10.12.2018 (т.1 а.с.64-66);

- додаток до контракту №1 від 10.12.2018 (т.1 а.с.62);

- специфікація № 1 від 10.12.2018 (т.1 а.с.62-63);

- проформа-інвойс № 18SM121001 від 10.12.2018 (т.1 а.с.56-57);

- комерційний інвойс № 18SM121001 від 10.12.2018 (т.1 а.с.57-58);

- коносамент № TXG52711 від 04.02.2019 (т.1 а.с.58);

- пакувальний лист № 18SM121001 від 10.01.2019 (т.1 а.с.55-56);

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 462458 від 01.04.2019 (т.1 а.с.59);

- витяги SWIFT №325456050 від 14.12.2018 на суму 12 685,33 дол. США, №326677657 від 08.01.2019 на суму 19 028,00 дол. США, №329053957 від 19.02.2019 р. на суму 31713,32 дол. США (т.1 а.с.59-60);

- договір транспортно-експедиторського обслуговування № 8611 від 29.08.2016 (т.1 а.с.67-69);

- рахунок фактура на оплату транспортно-експедиторських послуг № LS-4189078 від 28.03.2019 (т.1 а.с.61);

- довідка про транспортні витрати № 301274 від 28.03.2019 (т.1 а.с.61);

- лист ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 21-09/217 від 11.03.2019 (т.1 а.с.72);

- лист № 03.0403-19 від 04.03.2019 із зазначенням технічних відомостей про товари (т.1 а.с.70-71).

Під час здійснення відповідачем митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР), сформовано профілі ризиків та визначено необхідні митні процедури (т.1 а.с.117-118), зокрема:

за кодом 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів: « Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару. Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 1800 до 2200 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД. По наступних товарах можливо заниження митної вартості товару: (2,3,4,5,6,9,10,12,14). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин З та 4 ст. 53 МКУ.»;

за кодом 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: 2,3,4,5,6,9,10,12,14). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.».

Під час проведення посиленого контролю та перевірки правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару митний орган дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме:

«..1) Згідно пунктів 2, 3 Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» до митного оформлення не подано банківські документи - платіжні доручення в іноземній валюті або банківських металах. Відповідно до умов контракту декларантом надано лише копії витягів (SWIFT) операції з переказу коштів (3 примірника).

2) Відповідно до договору перевезення від 29.08.2016 № 8611 пункту 4 порядок розрахунків послуги по перевезенню вантажу морським транспортом (фрахт) та супутні витрати пов`язані с перевезенням, сплачуються впродовж 3 календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту судна призначення. Враховуючи зазначене положення договору декларантом не надані до митного оформлення платіжні документи щодо перевезення вантажу, які підтверджують складову митної вартості - транспортні витрати.

3) Декларантом надано рахунок-фактуру на перевезення від 28.03.2019 № LS- 4189078, в якому зазначені інші реквізити договору перевезення, а саме: від 29.09.2016 № А-0929-1. До митного оформлення подано договір перевезення від 29.08.2016 №8611.

У митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Враховуючи зазначене, у митниці є сумніви, що заявлена митна вартість товарів ґрунтується на «дійсній вартості» та, відповідно, що надані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів..».

У зв`язку зі встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах 04.04.2019 декларанту направлено електронне повідомлення, у якому вказано про вищезазначені розбіжності та сумніви митного органу, а також зобов`язано декларанта надати наступні додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. (т.1 а.с.75, 120).

На усунення виявлених розбіжностей позивач подав до митного органу листом від 04.04.2019 №0404/9 відповідні пояснення (т.1 а.с.91-92) та додаткові документи, а саме:

- платіжні доручення в іноземній валюті від 12.12.2018 № 153, від 03.01.2019 № 161, від 15.02.2019 № 177 (т.1 а.с.77-78);

- виписку з бухгалтерської документації ТОВ «ТК «Спецзапчасть» від 02.04.2019 №0204/8 (т.1 а.с.78);

- виписку по рахунку № НОМЕР_1 AT «ПроКредитБанк» за 14.12.2018, 03.01.2019, 18.02.2019 (т.1 а.с.79-80);

- заяви про купівлю іноземної валюти від 12.12.2018 № 153, від 03.01.2019 № 161 (т.1 а.с.81);

- обротно-сальдові відомості по рахунку № 3712 за 14.12.2018, 08.01.2019, 18.02.2019 (т.1 а.с.82-83);

- прайс-лист Hebei Sayouzi Machinery Co., Ltd. від 01.12.2018 № б/н (т.1 а.с.83-85);

- висновок ЗТПП від 01.04.2019 № ОИ-4693 (т.1 а.с.86-88);

- листи «Hebei Sayouzi Machinery Co., Ltd.» від 02.01.2019, від 22.01.2019 та від 14.02.2019 (т.1 а.с.88-89);

- декларацію країни відправлення від 31.01.2019 № 00052503 (т.1 а.с.90);

- лист ТОВ «Ламан Шиппинг» від 04.04.2019 № 301274 про допущену помилку в рахунку-фактурі щодо номеру та дати договору (т.1 а.с.90);

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.03.2019 № LS-4189078 (т.1 а.с.91).

За результатами дослідження додатково поданих документів відповідач виявив таке (т.1 а.с.94):

1) у наданому висновку ЗТПП від 01.04.2019 № ОИ-4693 згідно з даними статистики Міжнародного торгового центу ЮНКТАД/СОТ зазначено діапазон цін на подібні/аналогічні товари вираженого у кг, станом на грудень 2018 року - січень 2019 року. Висновок ЗТПП містить ціновий інтервал на товари без зазначення комерційних умов поставок «Інкотермс», відповідно до яких сформована цінова пропозиція продавців, тобто ціна товару може бути вищою за заявлену. Висновок експерта не дає можливості упевнитись у «дійсній вартості» задекларованого товару, так як, у даному висновку, при здійсненні цінової експертизи товару, не наведено аналіз цінової політики інших виробників продукції, що не дає можливості співставити вартість зазначеного товару з вартістю ідентичних/подібних (аналогічних) товарів інших виробників;

2) надана додатково копія МД країни відправлення не відповідає вимогам ст. 254 Митного кодексу України. Не надано переклад документу який викладений іноземною мовою (китайською), що не дає можливості для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

На підставі наведеного митний орган дійшов висновку, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме - неподання декларантом документів відповідно до умов, зазначених у частинах другій-третій статті 53 Кодексу та відсутність у цих документах всіх відомостей. При цьому, у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Враховуючи зазначене, у митниці є сумніви, що заявлена митна вартість товарів ґрунтується на «дійсній вартості» та, відповідно, що надані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с.94).

Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 04.04.2019 № UA112000/2019/000019/2 (т.1 а.с.28-30) із застосуванням другорядного (резервного) методу на підставі наявної у митного органу інформації щодо раніше визнаних митних вартостей стосовно товарів №2,3,4,5,6,9,10,12,14 на підставі таких митних декларацій:

- товар № 2, МД від 28.03.2019 №UA112080/2019/010276 (т.1 а.с.131-139), МД від 12.03.2019 №UA100010/2019/322861 (т.1 а.с.140-142);

- товар № 3, МД від 29.03.2019 №UA112080/2019/010522 (т.1 а.с.143-148), МД від 04.02.2019 №UA100010/2019/312388 (т.1 а.с.149-177);

- товар № 4, МД від 19.03.2019 №UA100010/2019/323756 (т.1 а.с.178-182);

- товар № 5, МД від 06.02.2019 №UA112080/2019/004155 (т.1 а.с.183-190), МД від 15.03.2019 №UA500060/2019/006902 (т.1 а.с.191-199);

- товар № 6, МД від 15.03.2019 №UA112080/2019/000759 (т.1 а.с.200-203), МД від 07.03.2019 №UA807190/2019/008012 (т.1 а.с.204-224);

- товар № 9, МД від 10.01.2019 №UA125200/2019/610340 (т.1 а.с.225-233);

- товар № 10, МД від 11.03.2019 №UA500010/2019/005638 (т.1 а.с.234-236);

- товар № 12, МД від 26.02.2019 № UA500020/2019/002116 (т.1 а.с.237-254);

- товар № 14, МД від 13.03.2019 №UA 125230/2019/751148 (т.1 а.с.255-256).

У митному оформленні митної декларації № UA112080/2019/010733 від 02.04.2019 було відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від № UA112080/2019/00335 від 04.04.2019 (т.1 а.с.48).

Товари випущено у вільний обіг за митною декларацією від 05.04.2019 №UA112080/2019/011020 зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та наданням гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України (т.1 а.с.42-46).

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України).

За правилами ч.6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями ч.1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05.06.2018 року по справі 804/475/16 (провадження №К/9901/32960/18).

Необхідно зауважити, що Законом України №227-V від 05.10.2006 "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А "Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)" у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" 26-29 березня 2001 року вимагають, щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: "На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства".

Отже, митний орган може додатково вимагати лише ті документи, які можуть усунути обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки таких розбіжностей:

1) Згідно пунктів 2, 3 Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» до митного оформлення не подано банківські документи - платіжні доручення в іноземній валюті або банківських металах. Відповідно до умов контракту декларантом надано лише копії витягів (SWIFT) операції з переказу коштів (3 примірника).

2) Відповідно до договору перевезення від 29.08.2016 № 8611 пункту 4 порядок розрахунків послуги по перевезенню вантажу морським транспортом (фрахт) та супутні витрати пов`язані с перевезенням, сплачуються впродовж 3 календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту судна призначення. Враховуючи зазначене положення договору декларантом не надані до митного оформлення платіжні документи щодо перевезення вантажу, які підтверджують складову митної вартості - транспортні витрати.

3) Декларантом надано рахунок-фактуру на перевезення від 28.03.2019 № LS- 4189078, в якому зазначені інші реквізити договору перевезення, а саме: від 29.09.2016 № А-0929-1. До митного оформлення подано договір перевезення від 29.08.2016 №8611.

Щодо посилання Митниці на ненадання декларантом до митного оформлення платіжних доручень про переказ коштів в іноземній валюті суд зазначає, що відповідно до встановлених судом обставин справи позивач обслуговується в АТ «Прокредит Банк» за допомогою системи електронного банкінгу «Інтернет-банкінг», який дозволяє приймати на виконання електронні документи, передані клієнтом в електронному вигляді (т.1 а.с.47).

Оплату за контрактом № 18SM121001 від 10.12.2018 здійснено із застосуванням засобів міжнародної електронної платіжної системи SWIFT, надані копії повідомлень про переказ надають можливість ідентифікувати операцію за сторонами (ТОВ «ТК "Спецзапчасть» та HEBEI SAYOUZI MACHINERY CO., LTD), підставою (PROF.INVOICE 18SM121001 від 10.12.2018), датою та сумою тощо (т.1 а.с.59-60).

Відповідно до п. 1.35 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Відповідно до п. 17.2 ст.17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» документ на переказ може бути паперовим або електронним.

Пунктом 1.3 Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», на яку посилається митний орган, визначено, що вимоги цього Положення не поширюються на: операції з переказу коштів в іноземній валюті, які здійснюються за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем без відкриття рахунку клієнту та які здійснюються за дорученням інших банків; операції з використанням електронних платіжних засобів.

Враховуючи, що оплату за контрактом № 18SM121001 від 10.12.2018 здійснено позивачем з використанням електронного платіжного засобу, посилання митного органу на порушення позивачем вимог вищевказаного нормативно-правового акта є безпідставним.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач разом з додатково поданими документами надав митному органу платіжні доручення в іноземній валюті від 12.12.2018 № 153, від 03.01.2019 № 161, від 15.02.2019 № 177.

Щодо посилань митного органу на ненадання платіжних документів щодо перевезення вантажу та підтвердження транспортних витрат, суд зазначає, що як під час митного оформлення так і під час судового розгляду позивач повідомляв митний орган про неможливість надати такі документи у зв`язку з їх відсутністю, оскільки на момент митного оформлення послуги з транспортування товару позивачем не оплачені.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України при здійсненні митного оформлення товару декларант зобов`язаний надати митному органу транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

При цьому суд зауважує, що вимога про обов`язковість надання саме платіжних документів на оплату транспортних витрат законодавчо не передбачена.

Враховуючи, що позивач включив витрати на транспортування до митної вартості імпортованого товару, а також те, що до митного оформлення позивачем надавались документи, які містять вичерпні відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір транспортно-експедиторського обслуговування № 8611 від 29.08.2016; рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиторських послуг № LS-4189078 від 28.03.2019; довідка про транспортні витрати № 301274 від 28.03.2019), суд дійшов висновку про безпідставність посилань митного органу на вказані розбіжності.

Щодо посилань відповідача на невідповідність реквізитів договору транспортно-експедиторського обслуговування № 8611 від 29.08.2016 в рахунку-фактурі на перевезення від 28.03.2019 № LS- 4189078, суд зазначає, що вказані розбіжності в повній мірі усунені позивачем додатково поданими документами: позивачем надавався лист перевізника ТОВ «Ламан Шиппинг» від 04.04.2019 № 301274 про допущену помилку в рахунку-фактурі щодо номеру та дати договору та рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.03.2019 № LS-4189078 з вірними даними.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для невизнання заявленої декларантом митної вартості товару та її коригування.

В даному випадку підставою для витребування митним органом додаткових документів стала наявність розбіжностей у реквізитах договору транспортно-експедиторського обслуговування № 8611 від 29.08.2016 в рахунку-фактурі на оплату послуг за даним договором, проте, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів взагалі не містить надання оцінки усуненню/ не усуненню вказаних розбіжностей декларантом, а лише містить оцінку інших недоліків у додатково поданих декларантом документах, які не зазначались в якості обґрунтування сумнівів митного органу щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару та були встановлені додатково.

Крім того, безпідставними є посилання митного органу на наявність обґрунтованих сумнівів, що заявлена позивачем митна вартість товарів не ґрунтується на «дійсній вартості».

Так, параграфом 2 Статті VII "Оцінка товару для митних цілей" Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ від 30.10.1947) передбачено: " 2. (a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) (b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) …".

Відповідно до підпункту "а" пункту 1 статті 5 "Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року": " 1. (a) Якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї Статті базується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються у найбільшій сукупній кількості в той час або приблизно в той час, коли відбувається імпорт товарів, що оцінюється, особам, які не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, при дотриманні вимог відрахування нижченаведеного: (…) (b) Якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час ввезення або приблизно в час ввезення товарів, що оцінюються, то митна вартість, яка в інших випадках підпадає під положення параграфа 1(а), ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних на найбільш ранню дату після імпорту товарів, що оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту".

Жодних доказів в обґрунтування твердження того, що заявлена позивачем митна вартість товарів не ґрунтується на «дійсній вартості», відповідач суду не надав.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: […] в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; […] 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Дослідивши надані копії митних декларацій, на підставі яких митний орган визначив митну вартість імпортованого позивачем товару, суд встановив суттєві розбіжності з умовами контракту між позивачем та його контрагентом-нерезидентом а саме: невідповідність умов поставки (у контракті позивача FOB CN Xingang (Tianjin), у порівнюваних митних деклараціях: FCA RU Челябінськ, CIF UA Одеса, FCA GB, DAP UA Одеса, CPT UA Харків, CPT UA Дніпро), країни походження товару (за контрактом позивача країною походження є Китай, за митними деклараціями, застосованими Митницею - також є товар з країною походження Росія), якісних характеристик товарів (митним органом використано інформацію за співпадінням коду УКТЗЕД без співставлення якісних характеристик товару) отже використання інформації про митну вартість таких товарів є необґрунтованим.

Крім того, відповідачем не надано оцінки відповідності Інвойсу № 18SM121001 від 10.12.2018 вимогам "Класифікатора додаткової інформації, необхідної для ідентифікації товарів, що вноситься до електронного інвойсу, який додається до митної декларації, заповненої на бланку єдиного адміністративного документа", затвердженого 17.09.2012 наказом Міністерства фінансів України №998, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.10.2012 за №1691/22003 (або Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ECE/TRADE/148) Женева, вересень 1983 року), не зазначено про наявність в ньому будь-яких вад чи дефектів.

Суд зауважує, що відповідно до п.9.6 Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" Женева, вересень 1982 року: "… митні органи повинні, як правило, приймати будь-який комерційний рахунок, який містить всі необхідні подробиці (незалежно від того, узгоджений він з формуляром-зразком уніфікованого рахунку ООН), як дійсної фактури для мети митного очищення; у тих країнах, де національне митне законодавство передбачає спеціальний документ (окрім митної декларації) у доповнення до комерційного рахунку, слід вивчити можливість відмови від цієї вимоги. …".

На думку суду, висновки митного органу про те, що використані декларантом відомості при визначенні митної вартості імпортованого товару не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України, є безпідставними і необґрунтованими, у зв`язку з чим рішення про коригування митної вартості товару є протиправним..

Оскільки причини відмови, викладені в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00335 від 04.04.2019, є аналогічними причинам, викладеним в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000019/2 від 04.04.2019, така картка також має протиправний характер.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності визначення позивачем митної вартості імпортованого на підстав поданих ним документів. Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив коригування заявленої митної вартості із застосуванням другорядних методів.

Враховуючи норми ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає, що Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000019/2 від 04.04.2019 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00335 від 04.04.2019 прийняті Запорізькою митницею ДФС не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2176 від 09.04.2019 (т.1 а.с.4), отже вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості №UA112000/2019/000019/2 від 4 квітня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Запорізької митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00335 від 4 квітня 2019 року.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 842 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн.).

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

4. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть», місцезнаходження: 71600, Запорізька область, Василівський район, вул.Ліхачова, буд.2; .

Відповідач - Запорізька митниця ДФС, місцезнаходження: 69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12; .

Повне судове рішення складено 29.07.2019.

Суддя М.О. Семененко