Справа № 0340/1236/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6294/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 19 квітня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі № 0340/1236/18 (головуючий суддя - Чишій С. С., м. Любомль) за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2019 року Любомльським районним судом Волинської області було зареєстровано заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Любомльського районного суду Волинської області від 05 вересня 2018 року в справі № 0340/1236/18 за нововиявленими обставинами та ухвалення рішення в порядку перегляду судових рішень у зв`язку із прийняттям закону, який скасовує відповідальність фізичної особи та закриття провадження в справі.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що на час набрання законної сили рішенням суду першої інстанції від 05 вересня 2018 року набрав чинності Закон України від 08.12.2018 року № 2612-VIII, яким скасовано відповідальність за перевищення встановленого строку транзитного перевезення транспортних засобів територією України шляхом внесення змін до ст.470 Митного кодексу України (далі - МК України). При цьому Законом України "Про дорожній рух" встановлено порядок реєстрації тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування, а ч.3 ст.470 МК України передбачає відповідальність за перевищення строків доставки товарів і транспортних засобів комерційного призначення у вигляді попередження або штрафу до 170 гривень. Відповідальність за перевищення строку транзитного перевезення щодо транспортних засобів особистого користування встановлена ч.4 ст.470 МК України, однак в силу положень про зворотну силу закону не може застосовуватись.

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 19 квітня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд з нововиявленими обставинами рішення Любомльського районного суду Волинської області від 05 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовлено, вищевказане рішення Любомльського районного суду залишено в силі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заявником - ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що до апелянта був застосований закон, який передбачав відповідальність не за ввезення на митну територію автомобіля для особистого користування, а за ввезення транспортного засобу комерційного призначення, тобто закон, який не передбачає відповідальність за даний вид адміністративного правопорушення.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1-3 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Встановлено, що рішенням Любомльського районного суду від 05 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2861/20500/18 від 13 червня 2018 року відмовлено за безпідставністю заявлених вимог.

Оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил позивач був визнаний винним у вчиненні передбаченого ч.3 ст.470 МК України правопорушення з накладенням стягнення в розмірі 8500 гривень штрафу за перевищення встановленого ст.95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля «BMW-525», номерний знак НОМЕР_1 , більше ніж на 10 діб.

Рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року.

Частинами 1, 3 ст.3 МК України встановлено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Згідно з ч.3 ст.470 МК України (в чинній на час здійснення транзиту транспортного засобу і розгляду позову ОСОБА_1 редакції) перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 гривень).

Відповідно до положень п.8 розділу І Закону України від 08.12.2018 року № 2612-VIII статтю 470 МК України викладено в новій редакції в залежності від тривалості перевищення строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого) ...

Так, частина 1 ст.470 МК України встановлює відповідальність за перевищення такого строку не більше однієї доби; частина 2 більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб; частина 3 більше ніж на десять діб; частина 4 більше ніж на двадцять діб; частина 5 більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб; частина 6 більше ніж на тридцять діб.

Пунктом 1 розділу ІІ того ж Закону України №2612-VIII встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Оскільки опублікування Закону України здійснене в газеті "Голос України" 24 листопада 2018 року, нова редакція ст.470 МК України набирає чинності з 24 травня 2019 року.

Відповідно до п.57 ст.4 МК України товари будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Пунктом 60 ст.4 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Тобто, Митний кодекс України відносить транспортні засоби особистого користування до товарів.

Як чинна редакція ст.470 МК України, так і редакція, що діятиме з 24 травня 2019 року, встановлює відповідальність за порушення строків доставки товарів, в тому числі транспортних засобів особистого користування.

Отже, наведене свідчить про те, що Закон України від 08.12.2018 року № 2612-VIII не скасовує і не пом`якшує відповідальність за перевищення строку транзитного перевезення транспортних засобів особистого користування, а таке перевищення більше ніж на 10 діб однаково тягне накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 8500 гривень.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 242, 247, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 19 квітня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі № 0340/1236/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 24 липня 2019 року.