Справа № 638/4639/19
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/4639/19 Провадження № 2-а/638/279/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., за участю секретаря Котяш Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Захарченка Дмитра Олексійовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із названим адміністративним позовом, яким просив визнати дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1006942, винесену відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.125 КупАП, а справу -закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано наступне.

23.03.2019 р. інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Полтавської області лейтенантом Поліції Захарченко Д.О. (далі - Відповідач) було винесено постанову Серії ЕАВ №1006942 (Додаток №1) про притягнення ОСОБА_1 (далі - Позивач) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 450 грн. Відповідно до змісту постанови Позивач під час руху по трасі Київ-Харків-Довжанський, 395 км, керуючи транспортним засобом не ввімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом, на автомобілі не обладнаним денними ходовими вогнями, при цьому не мав при собі поліса обов`язкового страхування власників наземних ТЗ. Чим порушив пп 9.8 ПДР, ст. 122 ч.2 КУаП, об`єднано ст. 36 КУпАП.

Позивач вважає постанову від 23.03.2019 р. серії ЕАВ №1006942 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 23.03.2018 р. він рухався по трасі Київ-Харків-Довжанський в м. Харків, на транспортному засобі марки RENAULT TRAFIC, державний номер НОМЕР_1 , на 395 км вищезазначеної траси, приблизно 09:30 його було зупинено лейтенантом поліції Захарченком Дмитром Олексійовичем інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Полтавської області та повідомлено про причину зупинки: рух поза межами населеного пункту без ввімкнених фар, та відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. В подальшому Відповідачем було складено Постанову Серії ЕАВ №1006942 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 450 грн.

З приводу зазначеного позивачем повідомлено про те, що він рухався з ввімкненим ближнім світлом, просив надати докази порушення мною ПДР, а поліс я пред`явлю у разі доведення порушення мною правил ПДР.

Відповідач не погодився з моїми доводами і направився до пункту Патрульної поліції для складення постанови без будь-яких доказів то пояснень. Після цього я вийшов зі свого ТЗ та направився до пункту Патрульної поліції де Відповідач вручив мені Постанову Серії ЕАВ №1006942.

Обставини зазначені в постанові ЕАВ №1006942 від 23.03.2019 р. водієм не були визнані.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та провести розгляд справи без його участі.

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 23.03.2019 о 09:49 годині на автомобільній дорозі М03 Київ-Харків-Довжанський 395 км, позивач керував автомобілем RENAULT TRAFIC, державний номер НОМЕР_1 , поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар на автомобілі, не обладнаному денними ходовими вогнями та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 9.8, п.2.1ґ Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

При перевірці документів позивачем не було надано чинний страховий поліс, чим було порушено вимоги правил дорожнього руху, ст.16 Закону України "Про дорожній рух", а також ст.21 закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з чим відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Факт ненадання страхового полісу на вимогу поліцейського позивач не заперечує.

Відповідач зазначає, що оскаржувану постанову винесено згідно ст. 258, 280 КУпАП та при її винесенні він керувався ПДР та КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому він діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Позивач відзив отримав, відповідь на відзив до суду не надсилав, клопотань про призначення судового засідання із повідомленням сторін не подавав. За таких обставин, суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) у статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Аналогічні приписи містяться в статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, згідно якої водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як встановлено судом, позивач не заперечує факт непред`явлення страхового поліса для перевірки на вимогу працівника поліції.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується та не спростовується самим позивачем той факт, що позивач не пред`явив для перевірки на вимогу працівника поліції поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку, що інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Полтавській області лейтенант поліції Захарченко Дмитро Олексійович законно та обґрунтовано виніс постанову серії ЕАВ №1006942 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 455 грн.

Позовну вимогу про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП позивачем не заявлено.

Статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Крім того, згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частиною 2 статті 258 КУпАП надано право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини 4 статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого статтею 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1, 2, 3, 5, 6 статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами 1-3 статті 122, частиною 1 статті 123, статтею124-1, статтями 125, 126, частинами 1-3 статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами 6, 11 статті 133-1, частинами 1-3 статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачем процедури розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі №465/6677/16-а.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлення судом вказаних у оскаржуваній постанові обставин порушення позивачем п. 2.4 ПДР, а саме - ненадання позивачем на вимогу працівника поліції поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАВ №1006942 від 23.03.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3,345,355,356,359 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Захарченка Дмитра Олексійовича про скасування постанови - залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1006942 від 23.03.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: О.В. Шишкін