Справа № 520/8309/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2019 року

Київ

справа №520/8309/18

адміністративне провадження №К/9901/19481/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

перевіривши касаційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі №520/8309/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІМ ГРУП" до Сумської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду міста Києва від 02 січня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІМ ГРУП" до Сумської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Відповідач оскаржив зазначене рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою та вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу.

В обґрунтування касаційної скарги її заявник посилається на те, що неможливість сплати судового збору та повернення первинної апеляційної скарги є поважною причиною пропуску строку на оскарження судового рішення, однак апеляційний суд цього не врахував і безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Частиною третьою статті 295 КАС України (яка визначає загальний строк на апеляційне оскарження) передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У свою чергу, згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Як вбачається зі змісту ухвалених у цій справі судових рішень, скаржник вперше звернувся з апеляційною скаргою 31 січня 2019 року, проте ухвалою суду апеляційної інстанції від 18 березня 2019 року її залишено без руху, у зв`язку недоплатою судового збору, та в подальшому ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року дану апеляційну скаргу повернуто апелянту з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк.

Вдруге апеляційна скарга подана апелянтом 07 травня 2019 року.

Другий апеляційний адміністративний суд, встановивши, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском передбаченого процесуальним законом строку, і наведені скаржником причини такого пропуску є неповажними, ухвалою від 27 травня 2019 року залишив скаргу без руху і запропонував скаржнику подати заяву із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали суду, відповідач надіслав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому зазначив, що первинну апеляційну скаргу ним було подано в межах встановленого процесуального строку, а особливості в організації роботи, зокрема реєстрації вхідної кореспонденції, є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Проте наведені апелянтом підстави визнані судом неповажними. Ухвалою від 24 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено. При цьому, суд виходив з того що, повторна подача апеляційної скарги зі значним пропуском строку, у зв`язку з поверненням первинної не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. Посилання скаржника на ту обставину, що суд апеляційної інстанції помилково повернув первинну апеляційну скаргу, оскільки платіжне доручення на виконання вимог Ухвали від 18 березня 2019 року було подано з пропуском в один день, апеляційним судом було відхилено.

Надаючи оцінку доводам скаржника, стосовно помилкового повернення апеляційної скарги ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року, які повторно зазначені в касаційній скарзі, Суд зазначає наступне, що правова оцінка судового рішення може бути надана виключно в порядку його оскарження. Суд апеляційної інстанції вірно вказав, що належним способом захисту процесуальних прав апелянта є оскарження ухвали про повернення первинної апеляційної скарги у касаційному порядку, а не повторне її подання.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади (у тому числі й податкові), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, податковий орган, як при неодноразовому поданні апеляційної скарги, так і в межах встановленого у подальшому судом апеляційної інстанції строку, не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені податковим органом підстави для поновлення цього строку обґрунтовано визнані судом неповажними.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Сумської митниці Державної фіскальної служби на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі №520/8309/18.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська