Справа № 389/1211/19
Суддя: Ябчик Н. М.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №389/1211/19
Провадження №2-а/389/46/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Ябчик Н.М.

за участю секретаря судового засідання Данильчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області Грищенка Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області Грищенка М.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №693688 від 13.04.2019 року за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.04.2019 року о 21.10 годині, в м. Знам`янка Кіровоградської області по вул. Грушевського, керував мопедом, який придбав того з ж дня, та був зупинений інспектором поліції, який не пояснивши йому причину зупинки, попросив надати документи на транспортний засіб. На що він виконав вимогу інспектора та надав йому документи. Нічого не пояснюючи та не відбираючи пояснень від нього, інспектор Грищенко М. М. спілкуючись з іншим інспектором, який був разом з ним, склав постанову, яку надав йому для підпису. Взявши постанову, він намагався викласти в ній свої заперечення щодо підстав її складання, не надавши йому такої можливості, інспектор постанову забрав. 17.04.2019 року він отримав копію постанови рекомендованим листом, та дізнався що його притягнуто до адміністративної відповідального за ч.1 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто порушенні п.31.4.3 ПДР України, та накладенні у зв`язку з зазначеним правопорушенням адміністративного штрафу в сумі 425 грн. Дану постанову вважає протиправною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 13.04.2019 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області Грищенком М.М. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 23.04.2019 року, вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, з наданням відповідачу строку на подання відзиву на позов та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Однак надав суду відзив на позовну заяву в якому вказавши, що вимоги позивача не обґрунтовані належними доказами та зазначивши, що постанова серії НК № 693688 від 13.04.2019 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Додав диск з відеозаписом вчинення правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Як вбачається з матеріалів справи, 13.04.2019 року о 21.10 годині інспектором роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області Грищенком М.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК №693688, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що позивач 13.04.2019 року о 21.10 годині, в м. Знам`янка Кіровоградської області, керуючи транспортним засобом марки ERISKAY DINO, б/н не мав при собі та не надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.31.4.3 а ПДР України, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Проте, позивач не погоджується з постановою, вважає її незаконною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень. Крім того зазначає, що відповідачем під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення свідків залучено не було, відсутні докази вчинення даного адміністративного правопорушення. З огляду на наведене, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

У свою чергу, диспозиція ч.1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з п.2.1.ґ водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Вимогами статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про правил керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), (стаття 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з п.4 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 3 вказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.1 ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні даного спору, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб`єкт владних повноважень повинен, шляхом надання належних та допустимих доказів, довести правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, під час дослідження оптичного диску з відеозаписом подій, які стали підставою складання постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено, що інспектором роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області Грищенком М.М., повно, всебічно і об`єктивно досліджені всі обставини справи, дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог чинного законодавства. Разом із тим, з вказаного відеозапису чітко видно, що на момент зупинення транспортного засобу марки ERISKAY DINO, під керуванням ОСОБА_1 , останній дійсно не мав при собі та не надав інспектору полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, ОСОБА_1 порушив п.п.31.4.3 а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови НК №693688 від 13.04.2019, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області Грищенка Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Грищенко Максим Максимович , поліцейський роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП, місце знаходження управління: 25000, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22 б.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Ябчик Н.М.