Справа № 280/785/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 липня 2019 року Справа № 280/785/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельна фірма «Алекс і К» (71154, Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Космічна, буд. 80)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельна фірма «Алекс і К» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення:

від 07.11.2018 року № (Форма «Р»), котрим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14010100 на 497766,00 (чотириста дев`яносто сім тисяч шістдесят шість гривень 00 копійок), з котрих сума грошових зобов`язань за податковим зобов`язанням + 331844 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) 165922 грн., сума пені, нарахованої відповідно до вимог ПКУ 0 грн. з розрахунком до нього;

від 07.11.2018 року № (Форма «П»), котрим зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: Декларація: № реєстрації в контролюючому органі № , дата реєстрації в контролюючому органі 15.09.2018 року, звітний період за який подано декларацію 2016 рік; сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток 944 993 грн.;

від 07.11.2018 року № (Форма «Н»), котрим накладено штраф 34748 грн. 39 коп. (тридцять чотири тисячі сімсот сорок вісім грн. 39 коп.) за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, з розрахунком до нього;

від 07.11.2018 року № (Форма «НП»), котрим накладено штраф 83341 грн. 67 коп. (вісімдесят три тисячі триста сорок одна грн. 67 коп.) за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, з розрахунком до нього.

25.02.2019 ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.05.2019.

Протокольною ухвалою суду від 14.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.06.2019.

Ухвалою суду від 05.06.2019 відкладено розгляд справи на 24.06.2019.

У судовому засіданні 24.06.2019 оголошено перерву до 09.07.2019.

Представник позивача 09.07.2019 до суду подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовну заяву просить задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. В обґрунтуванні позову зазначає, що оспорювані рішення відповідача частково стали наслідком допущених бухгалтерських помилок, однак таких, що не призвели до зміни бази оподаткування, а тому окрім адміністративного правопорушення жодної іншої відповідальності по ним не може бути застосовано. Позов просить задовольнити у повному обсязі. В подальшому до судового засіданні 09 липня 2019 року подав заяву про розгляд справи за правилами письмового провадження, просив долучити до матеріалів справи письмові докази - податкові накладні у кількості 59 штук на підтвердження обставин викладених у позові, та пояснень допитаного у судовому засіданні свідка, - ОСОБА_1 , головного бухгалтера товариства.

Відповідач позов не визнає з підстав викладених у письмовому відзиві від 02.05.2019, в якому зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято з додержанням вимог діючого законодавства, що всі розрахунки були проведені відповідно до наданих до перевірки документів та з урахуванням норм діючого законодавства. У судове засідання не з`явився. В задоволені позовної заяви просив відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС Запорізької області була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельна фірма «Алекс і К» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

1) п.п. 14.1.11, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено задеклароване від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 944 993 грн., в т.ч. по періодам: І квартал 2016 р. на суму 944 993 грн.;

2) п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.3, п.198.5 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 331 844 грн., в т.ч. по періодах: січень 2016 року на суму 128 635 грн.; квітень 2016 року на суму 9 444 грн.; червень 2016 року на суму 1 804 грн.; липень 2016 року на суму 4 224 грн.; серпень 2016 року на суму 80 грн.; вересень 2016 року на суму 7 695 грн.; грудень 2016 року на суму 179 962 грн.;

3) відповідно до вимог п. 120'. 1, п. 120'.2 ст. 120' Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, за не реєстрацію та несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних до ТОВ ВТФ «Алекс і К» застосовується штрафна санкція у розмірі 118 090,06 грн.;

4) п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 4783,75 грн.

За результатами перевірки складений Акт документальної планової виїзної перевірки № 613/08-01-14-14/32578611 від 12.10.2018 року.

Після ознайомлення зі змістом Акта, позивач у порядку п. 44.7 ст. 44, п. 86.7. ст. 86 ПК України, письмово повідомив контролюючий орган про заперечення до Акта.

Листом від 05.11.2018 року № 35322/10/08-01-14-14 ГУ ДФС в Запорізькій області повідомило товариство про результат розгляду заперечень до акту планової документальної виїзної перевірки № 613/08-01-14-14/32578611 від 12.10.2018 року. За результатами розгляду наданого товариством заперечення до акта висновки акта перевірки залишено без змін.

22.11.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельна фірма «Алекс і К» у поштовому конверті з номером відправлення 050 отримало від ГУ ДФС в Запорізькій області наступні податкові повідомлення - рішення: від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № .

30.11.2018 року ТОВ ВТФ «Алекс і К» у порядку передбаченому ст. 56.1 Податкового кодексу України (далі-ПКУ) за процедурою адміністративного оскарження звернулося до керівного органу вищого рівні - Державної Фіскальної Служби України зі скаргою вих. № 30/11-18/1 від 30.11.2018 року на податкові повідомлення - рішення: від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № .

12.02.2019 року товариство ТОВ ВТФ «Алекс і К» отримало засобами поштового зв`язку рішення Державної Фіскальної Служби України від 31.01.2019 року № 4957/6/99-99-11-04-01-25, котрим скаргу ТОВ ВТФ «Алекс і К» від 30.11.2018 року вих. № 30/11-18/1 на податкові повідомлення - рішення: від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № , від 07.11.2018 року № залишено без задоволення.

Позивач у позові зазначає, що податкове повідомлення - рішення від 07.11.2018 року № (Форма «Д»), котрим збільшено суму грошового зобов`язання з податків і зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податків у вигляді з/п, пені на суму 3587 грн 81 коп. на день подання позову є узгодженим, сума зобов`язання по ньому у добровільному порядку сплачена, тому це рішення контролюючого органу не є предметом судового розгляду.

Що стосується суті позовних вимог, то в ході перевірки контролюючим органом виявлено порушення п.п. 14.1.11, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (надалі - ПКУ), в результаті чого позивачем було завищено задеклароване від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 944 993 грн., в т.ч. по періодам: І квартал 2016 р. на суму 944 993 грн.

Суть порушення описана на сторінці 8 (вісім) - 11 (одинадцять) Акту документальної планової виїзної перевірки № 613/08-01-14-14/32578611 від 12.10.2018 року, та полягає у тому, що на думку відповідача ним встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників на загальну суму 643 176 грн., в т.ч. по періодам: І квартал 2016 на суму 643 176 грн., по результатам господарських взаємовідносин ТОВ ВТФ «Алекс і К» з контрагентом ТОВ РП «Бриз» () та завищення позивачем інших операційних витрат, в результаті невірного визначення курсових різниць на загальну суму заборгованості по отриманим кредитним коштам на загальну суму 301817 грн., в т.ч. по періодам: 1 квартал 2016 на суму 301817 грн.

Твердження відповідача про наявність порушення вмотивовано тим, що згідно з актом попередньої перевірки від 10.06.2016 №076/08-22-14-01-06/32578611, станом на 31.12.2015 (кінець перевіряємого періоду) по рахунку бухгалтерського обліку ТОВ ВТФ «АЛЕКС І К» №631 рахується кредиторська заборгованість на загальну суму 771 810,79 грн. в т.ч. ПДВ 128 635,13 грн., яка виникла в грудні 2013 року.

Станом на 01.01.2016 року (початок перевіряємого періоду) за даними рахунку бухгалтерського обліку ТОВ ВТФ «АЛЕКС І К» №631 кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ РП «Бриз» () відсутня.

Тобто, відповідач стверджує, що згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ ВТФ «Алекс і К» списано кредиторську заборгованість яка виникла в грудні 2013 року перед ТОВ РП «Бриз» () на загальну суму 771 810,79 грн. в т.ч. ПДВ 128 635,13 грн. Як зазначено в акті перевірки, дане порушення вплинуло на базу оподаткування інших податків та зборів, що також знайшло своє відображення в Акті перевірки.

Крім того, на сторінці 11 (одинадцять) Акту перевірки відповідачем описано порушення, що полягає у завищенні позивачем інших операційних витрат, в результаті невірного визначення курсових різниць на загальну суму заборгованості по отриманим кредитним коштам на загальну суму 301817 грн., в т.ч. по періодам: 1 квартал 2016 р. на суму 301817 грн.

Обгрунтовуючи виявлене порушення контролюючий орган вказує, що ТОВ ВТФ «Алекс і К» укладено Договір №2 від 07.09.2004 з Компанією Алангстар Лімітед, Нікосія, Кіпр про отримання кредитних коштів в сумі 2 000 000 дол. США для будівництва АЗС, придбання ТМЦ та на поточні потреби. Згідно додаткової угоди від 21.06.2018 термін дії договору продовжено до 23.02.2020.

Курс НБУ національної грошової одиниці до дол. США (USD) станом на 31.12.2015 р. та на 01.01.2016 складав 24,000667 грн. за 1 дол. США (USD).

При перерахунку суми заборгованості встановлено, що станом на 01.01.2016 заборгованість ТОВ ВТФ «Алекс і К» фактично склала 55 920 724,41 грн. (2 329 965,43 дол. США. х 24,000667). Відхилення складає 301816,75 грн.

У зв`язку із невірним визначенням заборгованості по отриманим кредитним коштам станом на 01.01.2016 ТОВ ВТФ «Алекс і К» завищено курсові різниці на загальну суму заборгованості на 301816,75 грн. (3 047 754,76 - 2 745 938,01).

Виходячи з цього, відповідачем зроблено висновок про невірне визначення позивачем загальної суми заборгованості по отриманим кредитним коштам в еквіваленті національної валюти України станом на 01.01.2016 , що призвело до завищення ТОВ ВТФ «Алекс і К» інших операційних витрат на загальну суму 301 816,75 грн., в т.ч. по періодам: І квартал 2016 року на суму 301 816,75 грн., з чим погоджується суд.

Описані порушення послугували підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення від 07.11.2018 року № (Форма «П»), котрим зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: Декларація№ , дата реєстрації в контролюючому органі 15.09.2018 року, звітний період за який подано декларацію 2016 рік; сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток 944 993 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сума в 944 993 грн., що зазначена у вказаному податковому повідомлені - рішенні складається з 643176 грн. списаної заборгованості позивача перед ТОВ РП «Бриз» та з розбіжності в сумі 301 817 грн., що виникла в результаті невірного визначення курсових різниць на загальну суму заборгованості по отриманим кредитним коштам. (944 993 = 643 176 + 301 817).

При винесені рішення, суд приймає до уваги доводи позивача в частині спростування описаного в Акті перевірки порушення, допущенного при господарських взаємовідносин ТОВ ВТФ «Алекс і К» з контрагентом ТОВ РП «Бриз» () з огляду на наступне. Допитана в якості свідка, головний бухгалтер ТОВ ВТФ «Алекс і К» ОСОБА_1 надала пояснення суду, що заборгованість позивача, що виникла по господарським взаємовідносинам з контрагентом ТОВ РП «Бриз» не списувалася, як про це стверджує контролюючий орган, а відбувся взаємозалік однорідних вимог.

Зазначала, що в у додатку 2.3 до акту №076/08-22-14-01-06/32578611 від 10.06.2016 по взаємовідносинах з ТОВ «РП Бриз» відображено розгорнуте сальдо - кредитове по рахунку 631.0 за отримані ТМЦ у сумі 771,8 тис. грн. (ряд.26 перелік постачальників та інших контрагентів) та дебетове по рахунку 685.1 за реалізовані товари у сумі 771,8 тис. грн. (ряд.2 перелік покупців та інших контрагентів). Додаток 2.3. до Акту перевірки досліджений судом, міститься в матеріалах справи.

У січні 2016 року підприємство переходило на нове програмне забезпечення по обліку підприємства. При перенесенні залишків по усім бухгалтерським рахункам була проведена перевірка, в ході якої були виявлені недоліки бухгалтерського обліку. Станом на 01.01.2016р. ні кредиторської заборгованості за отримані ТМЦ, ні дебіторської заборгованості за реалізовані товари по факту вже не існувало. Зобов`язання ТОВ «РП «Бриз» у сумі 771,8 тис. грн. та зобов`язання ТОВ ВТФ «Алекс і К» на суму 771,8 тис. грн. керуючись ст.601 Цивільного кодексу України актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.09.2013р. були припинені у повному обсязі. Копія акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.09.2013р. була надана під час перевірки, долучалася до заперечень до акту, до скарг, додається до позову.

Акт зарахування зустрічних однорідних вимог є первинним документом, згідно якого проводиться взаємозалік та відображається в бухгалтерському обліку.

Приймаючи рішення в цій частині позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України зазначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Отже, контролюючий орган має ґрунтувати свої висновки на документах, які досліджені в ході перевірки, а також на податковій інформації, експертних висновках, судових рішеннях та інших матеріалах, отриманих у відповідному порядку.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються наданих бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити назву документа (форми), дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, первинні документи є об`єктом дослідження контролюючого органу в ході проведення перевірки.

Первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

При винесенні рішення, суд приймає до уваги, що пояснення свідка повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме з актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.09.2013 та первинними документами бухгалтерського обліку (податковими накладними), що долученні до судом до матеріалів справи за клопотання позивача.

Крім того, згідно з п. 86.10. ст. 86 Податкового кодексу України, в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Суд приймає до уваги, що контролюючий орган в порушення п. 86.10. ст. 86 Податкового кодексу України, описуючи в Акті перевірки порушення, що виникло під час господарських взаємовідносин ТОВ ВТФ «Алекс і К» з контрагентом ТОВ РП «Бриз» () та на думку відповідача полягало у списанні заборгованості в сумі 643 176 грн. перед ТОВ РП «Бриз», жодним чином не відображає факт наявності заборгованості ТОВ РП «Бриз» () перед позивачем, тобто не у повній мірі надає оцінку взаємовідносинам, що виникли у позивача та контрагента ТОВ РП «БРИЗ» за актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.09.2013.

Крім того, відповідач ніяк не мотивує, у зв`язку з чим ним не прийнято до уваги акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.09.2013, реальність проведення господарських операцій за котрим повністю підтверджується відповідними первинними документами бухгалтерського обліку, а саме наявними в матеріалах прави копіями податкових накладних.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що допущена позивачем помилка у бухгалтерському обліку, що полягає у несвоєчасному відображенні в бухгалтерському обліку проведеної операції з зарахування заборгованості по однорідним вимогам, не вплинула на розрахунки з бюджетом, тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 07.11.2018 року № (Форма «П»), котрим зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в частині суми в розмірі 643 176 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про скасування цього податкового повідомлення - рішення в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток що складає суму в 301 817 грн., що виникла в результаті невірного визначення курсових різниць на загальну суму заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд зазначає, що у позові не наведено підстав щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення в цій частині. Так само не знайшли вони свого переконливого відображення і під час розгляду справи по суті, бо наведені доводи представника позивача та пояснення свідка не вказують на протиправність прийнятого відповідачем рішення в цій частині, а тому суд не знаходить підстав для задоволення цих позовних вимог.

Що стосується виявленого контролюючим органом в ході перевірки порушення з боку позивача, що полягало у порушенні п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.3, п.198.5 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 331 844 грн., в т.ч. по періодах: січень 2016 року на суму 128 635 грн.; квітень 2016 року на суму 9 444 грн.; червень 2016 року на суму 1 804 грн.; липень 2016 року на суму 4 224 грн.; серпень 2016 року на суму 80 грн.; вересень 2016 року на суму 7 695 грн.; грудень 2016 року на суму 179 962 грн., судом встановлено наступне.

Суть порушення описана на сторінці 16 (шістнадцять) - 19 (дев`ятнадцять) Акта документальної планової виїзної перевірки № 613/08-01-14-14/32578611 від 12.10.2018 року, та полягає у тому, що на думку відповідача ним встановлено порушення вимог п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.3, п.198.5 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), так як ТОВ ВТФ «Алекс і К» не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на суму сформованого податкового кредиту по списаній кредиторській заборгованості по взаємовідносинах з контрагентами, на загальну суму 331 844 грн., в т.ч. по періодах:

- січень 2016 року на суму 128 635 грн.; квітень 2016 року на суму 9 444 грн.; червень 2016 року на суму 1 804 грн.;

- липень 2016 року на суму 4 224 грн.; серпень 2016 року на суму 80 грн.; вересень 2016 року на суму 7 695 грн.; грудень 2016 року на суму 179 962 грн.

Дане порушення вплинуло на базу оподаткування інших податків та зборів.

Зазначене твердження відповідача ґрунтується на тому що, ним встановлено списання заборгованості позивача перед ТОВ РП «Бриз» на суму 643176 грн., що призвело до завищення задекларованого від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток в перевіряємо періоді та послугувало підставою для винесення відповідачем податкового повідомлення - рішення від 07.11.2018 року № (Форма «П»), котре в цій частині визнано судом протиправним та скасовано з підстав наведених вище, та з списаної позивачем кредиторської заборгованості за період з 01.01.2016р. по 30.06.2018р. на суму 1 219 251,70 грн., а саме:

ТОВ «АБРІС ЛТД» - 139480,27 грн.

ТОВ «Систем Сервіс» - 723731,43 грн.

ТОВ «Трейд Лайт» - 356040,00 грн.

Позиція контролюючого органу полягає у тому, що кредиторська заборгованість була утворена в наслідок отриманих товарів/послуг що не були оплачені. За таких обставин, платник податку при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит, але такі товари/послуги не були оплачені протягом терміну позовної давності, то в податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку повинен був відкоригувати суму податкового кредиту.

Вказані порушення послугували підставою для винесення відповідачем податкового повідомлення рішення від 07.11.2018 року № (Форма «Р»), котрим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14010100 на 497766,00 (чотириста дев`яносто сім тисяч шістдесят шість гривень 00 копійок), з котрих сума грошових зобов`язань за податковим зобов`язанням + 331844 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) 165922 грн., сума пені, нарахованої відповідно до вимог ПК України 0 грн. з розрахунком до нього.

При розгляді справи по суті, суд приймає до уваги, що згідно розрахунку до податкового повідомлення рішення від 07.11.2018 року № (Форма «Р») сума грошових зобов`язань за податковим зобов`язанням + 331844 грн. складається у тому числі зі 128 635 грн., донарахованих за наслідками списання заборгованості позивача перед ТОВ РП «Бриз» на суму 643176 грн. Описане відповідачем в Акті перевірки порушення в цій частині вже аналізувалося судом, встановлено хибність висновків відповідача про наявність порушення, що послугувало підставою для винесення відповідачем податкового повідомлення - рішення від 07.11.2018 року № (Форма «П») щодо завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в частині суми в розмірі 643 176 грн. В цій частині суд прийшов до обгрунтованного висновку про протиправність та скасування цього рішення з підстав наведених вище.

Отже за наведених обставин податкове повідомлення рішення від 07.11.2018 року № (Форма «Р») в частині суми грошових зобов`язань за податковим зобов`язанням в частині 128 635 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується іншої частини сум сформованого податкового кредиту по списаній кредиторській заборгованості, що зазначені у податковому повідомленні - рішенні від 07.11.2018 року № (Форма «П»), суд зазначає про наступне.

Пунктом 198.3 ст.198 ПКУ передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи) ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За таких підстав, якщо платник податків отримав товари, роботи, послуги на підставі договору купівлі-продажу (надання робіт/послуг), посилання контролюючого органу на порушення п. 198.3 ст. 198 ПКУ є таким, що не відповідає нормам ПКУ.

Разом із тим, у пунктом 198.5 ст.198.5 ПКУ перелічені випадки, коли платник ПДВ зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання. При цьому, серед підстав, встановлених пунктом 198.5 ст.198.5 ПКУ відсутня норма щодо "списання простроченої кредиторської заборгованості".

Крім того, стаття 192 ПКУ визначає вичерпний перелік підстав для коригування податкового кредиту. Серед вказаного переліку відсутня така підстава для коригування податкового кредиту, як списання безнадійної кредиторської заборгованості.

Дана норма не регулює операції визнання заборгованості безнадійною. Так. при визнанні заборгованості безнадійною не відбувається зміна компенсації за товари/послуги та у продавця не виникає обов`язку виписати покупцю розрахунок коригування з наступним зменшенням у продавця податкових зобов`язань та зменшенням у покупця податкового кредиту.

Отже є помилковим висновок відповідача про необхідність коригування податкового кредиту при списанні безнадійної кредиторської заборгованості, оскільки це суперечить ст.192 ПКУ.

При винесенні рішення, суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно п.п.4.1.4 п.4.1 статті 4 ПКУ, встановлена презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Отже, за умови коли статтею 192 ПКУ визначено вичерпний перелік підстав для коригування податкового кредиту, платник ПДВ не зобов`язаний коригувати податковий кредит з ПДВ при списанні кредиторської заборгованості.

Окремо слід зауважити, що згідно п.44.2 ст.44 ПКУ, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій передбачено, що на субрахунку 717 "Дохід від списання кредиторської заборгованості" (це рахунок 71 - "Інший операційний дохід") узагальнюється інформація про доходи від списання кредиторської заборгованості, що виникла вході операційного циклу, по закінченні строку позовної давності. Разом із тим, рахунок 71 за кредитом кореспондує із дебетом рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками".

При придбанні товарів, робіт, послуг платником ПДВ робляться такі проведення:

Дт 28/90/92 Кт 63 - на суму придбання без ПДВ.

Дт 641/ПДВ Кт 63 - на суму ПДВ.

За таких обставин, списання кредиторської заборгованості має вигляд:

Дт 63 Кт 717 - на всю суму заборгованості.

Таким чином, у відповідності до пункту 44.2 статті 44 ПКУ для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування, тому сума списаної кредиторської заборгованості оподатковується податком на прибуток підприємства. При цьому, сума податкового кредиту з ПДВ не підлягає коригуванню.

В матеріалах справи також наявний Акт перевірки позивача № 076/08-22-14-01-06/32578611 від 10.06.2016, в якому встановлено, що при проведені планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. була виявлена сума безнадійної кредиторської заборгованості в розмірі 610 000грн. (разом з ПДВ), яку не включено до складу доходів. При цьому при виявленні аналогічного порушення, відповідачем в акті на стр. 23 зазначено: «Зазначене порушення не вплинуло на визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість».

Також, судом досліджено первинну документацію позивача, а саме податкові накладні по господарським взаємовідносинам з ТОВ «АБРІС ЛТД», ТОВ «Систем Сервіс», ТОВ «Трейд Лайт», що долученні до матеріалів справи за клопотанням позивача. У судовому засіданні, сторонами не заперечувалося, що вказані документи надавалися відповідачу під час проведення перевірки, тому достовірність відображених в них відомостей не викликає сумнівів.

За таких обставини, суд вважає вказані податкові накладні належним та допустимим доказом на спростування тверджень відповідача про допущене порушення податкового законодавства.

Аналізуючи доводи сторін в сукупності, пояснення свідка, письмові докази, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення рішення від 07.11.2018 року № (Форма «Р»), котрим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) код платежу 14010100 на 497766,00 (чотириста дев`яносто сім тисяч шістдесят шість гривень 00 копійок), з котрих сума грошових зобов`язань за податковим зобов`язанням + 331844 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) 165922 грн., сума пені, нарахованої відповідно до вимог ПКУ 0 грн. з розрахунком до нього, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог, стосовно допущенного позивачем порушення, що полягало у порушенні вимог п. 120'. 1, п. 120'.2 ст. 120' Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, за яке за не реєстрацію та несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних до ТОВ ВТФ «Алекс і К» застосовується штрафна санкція у розмірі 118 090,06 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 14.09.18р. ТОВ ВТФ «Алекс і К» було проведено уточнення податкових зобов`язань за квітень 2018 року в бік збільшення на суму 253 554 грн. уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № . Після надання уточнюючого розрахунку сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зменшилась на суму 253554 грн., та виник показник ?Перевищ (загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі). Дані відображені у витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 1436408 сформованого 14.09.2018.

При реєстрації податкової накладної №96 від 17.04.2018 квитанцією про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних документ було відхилено з причини: «Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (166683.33) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (14227.93)».

Зазначене порушення послугувало підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення:

- від 07.11.2018 року № (Форма «Н»), котрим накладено штраф 34748 грн. 39 коп. (тридцять чотири тисячі сімсот сорок вісім грн. 39 коп.) за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, з розрахунком до нього;

- від 07.11.2018 року № (Форма «НП»), котрим накладено штраф 83341 грн. 67 коп. (вісімдесят три тисячі триста сорок одна грн. 67 коп.) за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, з розрахунком до нього.

При винесенні рішення, суд приймає до уваги, що у позові не наведено обґрунтованих підстав щодо визнання протиправним та скасування вказаних податкових повідомлень - рішень, не наведено обставин щодо оспорювання позивачем відмови у реєстрації податкової накладної. Так само не знайшли вони свого переконливого відображення і під час розгляду справи по суті, бо наведені доводи представника позивача та пояснення свідка не вказують на протиправність прийнятих відповідачем рішень, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині., а тому в задоволенні вимог про визнання протиправним та скасування цих податкових повідомлень - рішень слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельна фірма «Алекс і К» (71154, Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Космічна, буд. 80, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 07.11.2018 року № (Форма «П»), в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 643 176,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 07.11.2018 року № (Форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану на загальну суму 497766,00 (чотириста дев`яносто сім тисяч шістдесят шість гривень 00 копійок.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгівельна фірма «Алекс і К» (71154, Запорізька область, Бердянський район, с. Азовське, вул. Космічна, буд. 80, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 911,39 грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот одинадцять гривень 39 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 15.07.2019.

Суддя О.В. Конишева