Справа № 1.380.2019.003197
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003197
У Х В А Л А

з питань сплати судового збору

25 липня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В., ознайомившись з позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання противоправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправними дії державного виконавця та скасувати постанову від 31.05.2019 ВП № 59237503 про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою судді від 08.07.2019 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без руху, встановивши позивачу строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

18.07.2019 на адресу суду надійшло клопотання позивача, в якому просить звільнити Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області від сплати судового збору (вх. № 25488). В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій. Також зазначає, що виходячи з системного аналізу ст.ст. 55, 129 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану.

При постановленні ухвали суддя виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо його сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного свудочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити від сплати судового збору, є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ні Закон України "Про судовий збір", ні Кодекс адміністративного судочинства України не встановлюють.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на цільове призначення коштів Пенсійного фонду України та відсутність асигнувань для сплати судового збору.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

На підставі викладеного суддя дійшов висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для звільнення від сплати судового збору.

Щодо надання нового строку для усунення недоліків то слід зазначити, що Закон України Про судовий збір чітко встановлює розміри судового збору та пільги щодо сплати судового збору, тому особа чи орган, якій подає позовну заяву має чітку правову визначеність щодо необхідності сплати судового збору.

Наданий в ухвалі від 08.07.2019 строк для усунення недоліків позовної заяви є достатнім, а тому немає підстав для його подовження чи надання нового строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 132, 133, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

У задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору та про надання нового строку для усунення недоліків позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кедик М.В.