Справа № 686/2217/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/2217/19

Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

25 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови №74 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради від 15.01.2019 року про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. та закриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалась на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та неналежне з`ясування відповідачем дійсних обставин справи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду, Хмельницької області від 06 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

23 липня 2019 року від представника позивача на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні, яка не підписана електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, головним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду Друзь Ю.О. складено відповідну довідку.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що правовий статус електронного цифрового підпису визначає Закон України "Про електронний цифровий підпис" від 22 травня 2003 року № 852-IV. Згідно з ст. 4 вказаного Закону електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

За приписами ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Між тим, положеннями ч. 2 ст. 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, оскільки заява не містить електронного цифрового підпису, тобто подана без додержання вимог ч. 1 ст. 167 КАС України, то остання не може бути розглянута судом та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно ат належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Колегія суддів зазначає, що норми ст. 286 КАС України визначають особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, згідно з ч. 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Враховуючи, що розгляд справи призначено у межах десятиденного терміну з моменту надходження справи до суду апеляційної інстанції, а також те, що сторони були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, про що 23 липня 2019 року було прийнято протокольну ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Статтею 243 КАС України передбачено порядок ухвалення судових рішень.

Так, відповідно до ч. 4 вказаної статті судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Тому, з урахуванням ст.ст. 243 та 286 КАС України, постанова суду буде складена в межах 10 денного строку розгляду даної справи, який вираховується з 18.07.2019 року - час винесення ухвали про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів і вимог відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити, провадження у справі закрити, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 18.12.2018 року представником Управління з питань екології та контролю за благоустроєм міста Хмельницький Хмельницької міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення № 000700, відповідно до якого ОСОБА_1 , виконуюча обов`язки директора ТОВ «Керуюча компанія «ДОМКОМ Хмельницький» здійснила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ст. 152 КУпАП, а саме: 18.12.2018 року о 09 год.45 хв. по АДРЕСА_1 виявлено, що несвоєчасно очищаються східці в під`їзд, пішохідні тротуари від снігу та льоду та не посипається протиожеледними засобами, що є порушенням п.п 4.2.8, 5.2.2 Правил благоустрою території міста Хмельницького.

Вказаний протокол складено у відсутність ОСОБА_1 та без її повідомлення про його складання.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, на підставі зазначено протоколу, адміністративною комісією виконавчого комітету Хмельницької міської ради 15.01.2019 року прийнято постанову № 74, якою на позивача накладено штраф в розмірі 1700 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулась до суду для її скасування.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову, що підтверджується доказами у справі.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 р. № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV), Правилами благоустрою м. Хмельницького, затверджених рішенням сесії Хмельницької міської ради від 25.06.2014 р.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

У ч. 2 ст. 17 Закону № 2807-IV визначено, що громадяни у благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати і установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Пунктом 2 статті 10 Закону № 2807-IV передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Рішенням сесії Хмельницької міської ради від 25.06.2014 р. затверджено Правила благоустрою міста Хмельницький.

Пунктом 1.10 Правил благоустрою території міста Хмельницького, затверджених рішенням №71 сесії Хмельницької міської ради від 25 червня 2014 року визначено, що прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

В силу п.4.2 Правил благоустрою керівники та відповідальні особи, призначені керівниками, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, фізичні особи-підприємці, у тому числі орендарі або користувачі приміщень, тимчасових споруд, транспортних зупинок в сфері благоустрою території міста зобов`язані:

пп.4.2.1. проводити і контролювати щоденне прибирання (до 8-00 години) та підтримувати протягом дня у належному стані прилеглі, прибудинкові та дворові території до бордюрного каменя, прилеглих до них тротуарів, квітників і газонів, території земельних ділянок, наданих рішенням міської ради у користування або у власність, транспортні зупинки та прилеглі до них території - в радіусі 20 метрів;

пп.4.2.8 забезпечувати своєчасну очистку від снігу та льоду, дотримуючись таких правил: 1) роботи по очистці від снігу та льоду розпочинати одразу після випадання снігу; 2) від снігу та льоду в першу чергу очищати тротуари, дороги до під`їздів житлових будинків, місць зупинок пасажирського транспорту, люки водопровідних і каналізаційних колодязів; 3) в період ожеледиці тротуари, переходи через вулиці, місця зупинок пасажирського транспорту, спуски, підйоми посипати фракційними та іншими протиожеледними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону № 280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Частиною 2 статті 5 КУпАП регламентовано, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 152 КУпАП порушення правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

У ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що затвердження правил благоустрою населених пунктів та здійснення контролю за їх дотриманням належить до компетенції відповідних органів місцевого самоврядування, які в разі встановлення порушення вказаних правил уповноважені застосовувати до правопорушників відповідні заходи реагування у порядку ст. 152 КУпАП.

При цьому, слід враховувати, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил благоустрою, який, окрім іншого, передбачає обов`язок контролюючого органу забезпечити повне і всебічне дотримання процесуальних прав підконтрольного суб`єкта та належне оформлення відповідної документальної бази.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно протиправності винесення відповідачем спірної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

З матеріалів справи встановлено, що 18.12.2018 р. інспектором Управління з питань екології та контролю за благоустроєм міста Хмельницького Хмельницької міської ради Лавринишиною Л.І. складено протокол № 000701 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 18.12.2018 року о 09 год.45 хв. по АДРЕСА_1 виявлено, що несвоєчасно очищаються східці в під`їзд, пішохідні тротуари від снігу та льоду та не посипається протиожеледними засобами, що є порушенням п.п 4.2.8, 5.2.2 Правил благоустрою території міста Хмельницького, за яке статтею 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач під час винесення протоколу була відсутня, копію протоколу ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку та отримано нею лише 20.12.2018 року, що підтверджується відміткою на протоколі.

Будь яких належних, достатніх доказів які б підтверджували, що протокол про адміністративне правопорушення від 18.12.2018 р. № 74 було складено у присутності позивача та/або принаймні, що вона була обізнана з приводу його складання та їй було забезпечено реальну можливість бути присутньою та надати відповідні пояснення відповідачу, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Водночас, судова колегія звертає увагу, що відповідачем в порушення вимог ст. 286 КУпАП не було роз`яснено ОСОБА_1 її прав, про що свідчить відсутність її підпису на протоколі.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 являється т.в.о. директора ТОВ «КК «ДОМКОМ Хмельницький», яке відповідно до проведеного конкурсу визначено управителем багатоквартирних будинків м. Хмельницький.

Відповідно до визначення викладеного в Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі - Закон № 417) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п. 7 ст. 1 Закот № 417).

Тобто, на підприємство, яке очолює ОСОБА_1 , покладено обов`язок утримувати в належному стані прибудинкову територію.

У законі № 417 визначено, що прибудинкова територія навколо навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідні для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників ( співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Між тим, колегія суддів зазначає, що із змісту протоколу неможливо встановити місце правопорушення, оскільки відповідачем не надано документів, які б підтверджували, що порушення було скоєно саме в межах прибудинкової території, що обслуговується ТОВ "Керуюча Компанія "ДОМКОМ Хмельницький", а саме не надано належних доказів у вигляді містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, натомість зазначена лише адреса : АДРЕСА_1 .

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до Положення про інспекцію по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького рішенням затвердженого Хмельницькою міською радою 20 грудня 2001 року № 8 посадовими особами інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міст, надано право: складати протоколи про порушення правил благоустрою територій міста, відповідальність за яке несуть керівники підприємств організацій, установ, приватні підприємці та громадяни згідно зі ст. 152 КУпАП.

Так, відповідно доп.6.3.3 п.п. а, Положення про інспекцію по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста обов`язковим додатком до протоколів є : схема місця правопорушення.

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем до протоколу не надано схеми місця правопорушення, що є порушенням вимог 256 КУпАП та Положення про інспекцію по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста.

Крім того, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, як доказ наданий відповідачем до матеріалів справи фото, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості чи здійснювалась відео - чи фото - фіксація, а тому не можливо встановити ким, коли, за яких обставин та у якій місцевості вказані знімки були зроблені, і чи взагалі мають відношення до даної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що відповідачем під час винесення протоколу було грубо порушено вищезазначені правові норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Проте, всупереч вищенаведеним правовим нормам чинного законодавства, відповідачем обставини викладені в протоколі, не підтверджені жодним доказом.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали на які посилається відповідач, не відповідають вимогам належності та допустимості доказів в адміністративній справі, його висновки щодо наявності правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та складання відносно неї постанови від 15.01.2019 року № 74 не ґрунтуються на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи.

Таким чином, відповідачем протиправно притягнено позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова № 74 від 15.01.2019 року, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю, що відповідає повноваженням суду, передбаченим п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України та положенням п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підтверджують порушення судом першої інстанції норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 74 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради від 15 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючу обов`язки директора ТОВ " Керуюча компанія "ДОМКОМ Хмельницький" штрафу в розмірі 1700 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.