Справа № 460/1038/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2019 року м. Рівне №460/1038/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю секретаря судового засідання Самкової Т.А., позивача - не прибув, представника відповідача - не прибув, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Міністерства соціальної політики України (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у придбанні житла або виділенні коштів для придбання житла для осіб, що є членами сім`ї позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; зобов`язати відповідача виділити та стягнути кошти для придбання житла або придбати житло в м. Львів позивачу - ОСОБА_1 для членів сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заяви по суті справи.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що є судове рішення про стягнення з відповідача коштів на придбання для позивача та членів його сім`ї житла. На момент прийняття рішення кошти були присуджені до стягнення для сім`ї у складі 9 членів. Однак, на даний час у сім`ї позивача народилася дитина, тому склад сім`ї змінився. Крім того, відповідно до висновку КЗ «Сарненської ЦРП» від 30.10.2017 ОСОБА_2 у зв`язку з хворобою не може проживати в одній кімнаті з іншими членами сім`ї та має право на додаткову житлову площу. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду та просить суд зобов`язати відповідача виділити та стягнути кошти для придбання житла додатково для членів сім`ї - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає, зазначає, що ОСОБА_1 намагається примусити відповідача збільшити оціночну вартість квартири шляхом проведення її переоцінки, а також отримати ще одне житло. Крім того, відповідач вказує, що Мінсоцполітики оскаржує висновок про проведення аналітичного дослідження щодо визначення середньої вартості квартир в м. Львів від 09.09.2016, відповідно до якого визначено середню вартість квартири для сім`ї з 9 осіб в розмірі 4021748 грн. 50 коп.

Крім того, відповідач подав доповнення до відзиву, де наголошує, що зміна у складі сім`ї позивача не є правовою підставою для виділення коштів для повторного забезпечення житлом ОСОБА_1 . Ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №2а-5416/09/1770 щодо стягнення з Мінсоцполітики 4021748 грн. 50 коп. для придбання житла ОСОБА_1 виконується у встановлений законодавством спосіб, зокрема, відповідно до повідомлення управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.02.2017 прийнято до обліку вказане рішення, виконання якого гарантується державою. Тому, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

ОСОБА_1 подав до суду пояснення на відзив, де вказав, що протягом виконання рішення суду від 2011 року кількість членів сім`ї ОСОБА_1 змінилася. Тому, його сім`я має право на житло в розмірі, що передбачений законодавством. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.05.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06.06.2019 клопотання Міністерства соціальної політики України про залишення позовної заяви без розгляду - залишено без задоволення, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 04.07.2019 в учасників справи витребувані докази, розгляд справи відкладено на 25.07.2019.

У судове засідання 25.07.2019 учасники справи не з`явилися, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.03.2011 у справі №2а-5416/09/1770, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано бездіяльність Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення Чорнобильської катастрофи, неправомірною та зобов`язано відповідача перерахувати кошти у відповідності до порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для придбання житла ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.04. 2012 у справі № К/9991/46573/11 рішення судів першої та апеляційної інстанції в адміністративній справі № 2а-5416/09/1770 залишено без змін.

22.08.2011 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 2а-5416/09/1770 про зобов`язання Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи перерахувати кошти у відповідності до порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для придбання житла ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.05.2014 було замінено у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 22.08.2011 у справі № 2а-5416/09/1770 боржника - Міністерство надзвичайних ситуацій України його правонаступником - Міністерство соціальної політики України.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.09.2015 роз`яснено постанову суду від 25.03.2011 в частині зобов`язання перерахувати кошти у відповідності до Порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджету для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_1 має бути забезпечений житловою площею в м. Львів Львівської області в межах розміру, визначеного ст. 47,50 ЖК України, з урахуванням права на додаткову житлову площу, передбачену законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України «Про Порядок надання додаткової житлової площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім`ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорій 1».

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.01.2016 в межах ВП №30565213 з примусового виконання виконавчого листа №2а-5416/09/1770 від 22.08.2011 прийнята постанова про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

За результатами проведеного аналітичного дослідження зроблений висновок про вартість квартири в м. Львів, придатної для проживання без врахування загальної площі для складу сім`ї з 9 осіб станом на 01.09.2016 в розмірі 4021748 грн. 50 коп.

В подальшому, відповідно до ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 спосіб виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду у справі №2а-5416/09/1770 змінено шляхом стягнення з Міністерства соціальної політики України цільовим призначенням кошти в сумі 4 021 748,50 грн. без ПДВ у відповідності до порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для придбання житла ОСОБА_1 .

23.02.2017 від Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшло повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою.

28 лютого 2019 року позивач звернувся до Міністерства соціальної політики України з заявою про виділення коштів на придбання житла для ще одного члена сім`ї позивача, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , та для ОСОБА_4 , який потребує додаткову житлову площу у зв`язку з хворобою (а.с.6).

27 березня 2019 року листом №256/0/243-19/44 Міністерство соціальної політики України надало відповідь щодо порядку виконання судового рішення про забезпечення ОСОБА_1 житлом (а.с.7-9).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами на відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України. Кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об`єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров`я самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території чи відселення. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які евакуйовані або відселені (відселяються), безплатно забезпечуються жилими приміщеннями, як правило, у спеціально збудованих для цієї мети селищах, будинках і квартирах, які передаються їм в особисту власність. Частиною другою цієї ж статті Закону встановлено, що громадяни, які самостійно переселяються або переселилися відповідно до статті 4 цього Закону за направленнями обласних державних адміністрацій, за новим місцем проживання (крім м. Києва та курортних місцевостей) включаються підприємствами, установами та організаціями, де вони працевлаштовані, або місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами рад до окремих від інших категорій списків для позачергового одержання житла без подання документів про здачу приміщення, яке вони займали.

Згідно пункту 10 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інваліди з числа учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу (чорнобильці 1 категорії) мають право на позачергове забезпечення житловою площею. Таким чином, позивач з того моменту, коли він став першим на позачергову чергу обліку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та потребують покращення житлових умов має право на безоплатне забезпечення жилими приміщеннями. На даний час позивач житло не отримав.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до судового рішення у справі від 25.03.2011 у справі №2а-5416/09/1770 визнано бездіяльність Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення Чорнобильської катастрофи, неправомірною та зобов`язано відповідача перерахувати кошти у відповідності до порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для придбання житла ОСОБА_1 .

В подальшому відповідно до ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 спосіб виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду у справі №2а-5416/09/1770 змінено шляхом стягнення з Міністерства соціальної політики України цільовим призначенням кошти в сумі 4 021 748,50 грн. без ПДВ у відповідності до порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для придбання житла ОСОБА_1 .

Таким чином, при виконанні судового рішення, зокрема зміні способу виконання судового рішення у справі №2а-5416/09/1770 було враховано відповідно до вимог статей 47 та 50 Житлового кодексу України загальну площу житла для сім`ї ОСОБА_1 , яка складалася на той момент з 9 чоловік.

Зокрема, ОСОБА_1 , 1961 р.н. - заявник, ОСОБА_5 , 1961 р.н. - дружина, ОСОБА_2 , 1984 р.н. - син дружини, ОСОБА_6 , 1986 р.н. - син дружини, ОСОБА_7 , 1983 р.н. - невістка дружини, ОСОБА_4 , 1992 р.н. - син дружини, ОСОБА_8 , 2008 р.н. - внук дружини, ОСОБА_9 , 1921 р.н. - мати дружини, ОСОБА_10 , 2012 р.н. - внук дружини.

Однак, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_4 , син дружини ОСОБА_1 (а.с.14). Тобто, сім`я ОСОБА_1 збільшилася на одного члена - внучку дружини.

Крім того, відповідно до медичного висновку Комунального закладу «Сарненська центральна районна лікарня», наданого лікарсько-консультативною комісією 30.10.2017, ОСОБА_2 у зв`язку з хворобою F-20-00 не може проживати в комунальній квартирі, не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї (а.с.11).

Відповідно до статті 47 Житлового кодексу України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев`ять років, крім подружжя.

Статтею 34 Житлового кодексу України передбачені підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов. Зокрема, однією з категорією таких громадян є ті, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Таким чином, позивач звернувся до Міністерства соціальної політики України з заявою про придбання або виділення коштів для придбання житла для членів його сім`ї - внучки дружини - ОСОБА_3 , 2018 року народження, та сина дружини - ОСОБА_2 , 1984 року народження (а.с.6).

Однак, відповідач надав позивачу відповідь, якою фактично не розглянув заяву по суті, а роз`яснив порядок виконання судового рішення щодо забезпечення ОСОБА_1 житлом як постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, та вказав на відсутність бюджетних коштів (а.с.7-9).

При цьому, вирішуючи спірні правовідносини, суд вказує наступне.

У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає особа на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.

Згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких законно мешкають або які законно створені.

У п. 36 рішення від 18.11.2004 у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини визначив, що концепція житла за змістом ст. 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановлено у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві.

У п. 44 рішення від 02.12.2010 у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою. Концепція житла має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві.

Таким чином, позивач вважаючи, що члени його сім`ї: внучка дружини позивача - ОСОБА_3 , 2018 року народження, та син дружини позивача - ОСОБА_2 , як особа, яка хворіє на тяжку форму деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не може проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї, мають законне право на проживання зі своєю сім`єю та забезпечення житлом, зокрема на певну житлову площу, що встановлена законодавством, звернувся до Мінсоцполітики з відповідною заявою.

Однак, відповідач фактично надав формальну відповідь-роз`яснення щодо порядку виконання судового рішення про забезпечення позивача житлом і відсутністю передбачених бюджетних видатків.

Суд зазначає, що ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

ЄСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тому, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість відповіді Міністерства соціальної політики України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.02.2019.

Відтак, за наведених обставин, враховуючи порушення відповідачем прав позивача, позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме для захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача розглянути подану ОСОБА_1 заяву по суті.

В задоволенні решти позовних вимог - слід відмовити.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не підлягає стягненню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Міністерства соціальної політики України (вулиця Еспланадна, 8/10, місто Київ, 01601) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 28.02.2019 про придбання або виділення коштів для придбання житла для членів його сім`ї для членів його сім`ї - ОСОБА_2 , 1984 року народження, та ОСОБА_3 , 2018 року народження, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 липня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.