Справа № 804/4296/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2019 року

Київ

справа №804/4296/17

касаційне провадження №К/9901/12782/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Товариства) на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 (суддя Прудник С.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 (головуючий суддя - Чабаненко С.В., судді - Чумак С.Ю., Юрко І.В.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС (далі - Офіс) в особі Дніпропетровського управління (далі - Дніпропетровське управління Офісу) про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 24.01.2018 позов задовольнив повністю: визнав протиправними дії Дніпропетровського управління Офісу щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток Товариства , а також дії щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов`язані з предметом перевірки; визнав протиправними та скасував повністю податкові повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу: форми «В1» від 20.06.2017 № 5 на суму 944348,00 грн., з яких: 629565,00 грн. - сума завищення бюджетного відшкодування та 314783,00 грн. штрафні санкції: форми «Р» від 20.06.2017 № на суму 778698,00 грн., з яких: 622959,00 грн. - сума заниження податку на прибуток та 155739,75 грн. штраф санкції; форми «В4» від 20.06.2017 № 5 на суму завищеного бюджетного відшкодування у розмірі 31574,00 грн.; форми «ПС» від 20.06.2017 № на суму штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.; стягнув на користь Товариства за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровського управління Офісу () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 27926,96 грн.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 17.07.2018 скасував рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання дій протиправними і ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні позову Товариства до Офісу в особі Дніпропетровського управління Офісу про визнання протиправними дій щодо перевірки питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні доходів та витрат з податку на прибуток Товариства, а також дій щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, та не свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або які не належать та не пов`язані з предметом перевірки. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

07.08.2018 Товариство звернулось до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа, за результатом розгляду якої 29.09.2018був виданий виконавчий лист у даній справі.

10.10.2018 Товариство звернулось до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони у виконавчому провадження, яку обґрунтувало тим, що Товариство звернулось до Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва із заявою № 52-70/7849 від 12.09.2018 про стягнення судового збору у розмірі 27926,96 грн., проте Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва листом від 21.09.2018 № 05-17/3625 повернуло виконавчий лист у справі № 804/4296/17 без виконання у зв`язку з тим, що воно здійснює обслуговування Офісу (), а Дніпропетровське управління не має відкритих рахунків та як відокремлений підрозділ не обслуговується в органах казначейства.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 21.11.2018, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019, у задоволенні заяви Товариства про заміну сторони у виконавчому листі відмовив.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства обґрунтовані тим, що у даній справі відсутні обставини вибуття сторони та перехід прав і обов`язків до іншої особи, яка не брала участі у справі, що є підставою для заміни боржника у виконавчому листі.

Товариство оскаржило зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 16.05.2019 відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, оскільки суди не надали належної правової оцінки тому, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №247 «Деякі питання територіальних органів ДФС» та враховуючи зміни в організаційній структурі Офісу, введені наказом ДФС України від 14.06.2018 № 374 «Про затвердження у новій редакції Положення про Офіс великих платників податків ДФС», Дніпропетровське управління Офісу є відокремленим підрозділом Офісу без статусу юридичної особи, має лише код ЄДРПОУ за ознакою - відокремлений підрозділ 40980025, тобто Дніпропетровське управління Офісу не має самостійного рахунку і не має можливості розпоряджатись коштами Офісу з метою відшкодування судових витрат сторонам у судових справах за позовами про визнання дій і рішень Офісу неправомірними.

У відзиві на касаційну скаргу Офіс просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 03.06.2019 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та призначив її до розгляду з 04.06.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи Товариства та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положеннями абзацу 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених вище правових норм слідує, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження є припинення її юридичної особи та перехід її прав і обов`язків до іншої юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпропетровський апеляційний дміністративний суд, ухвалюючи постанову від 17.07.2018, допустив процесуальне правонаступництво сторони та зазначив відповідачем у справі Офіс в особі Дніпропетровського управління Офісу.

В той же час, у виконавчому листі у даній справі суд першої інстанції вказав боржником Дніпропетровське управління Офісу (яке є відокремленим підрозділом Офісу та не являється юридичною особою), зазначивши при цьому 3, який належить Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську міжрегіонального ГУ ДФС, юридичну особу якої було припинено шляхом реорганізації та приєднання до Офісу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 247.

Оцінюючи висновки судів першої та апеляційної інстанцій в аспекті доводів касаційної скарги, Верховний Суд у складі касаційного адміністративного суді вказує, що суди неправильно встановили обсяг та зміст фактичних обставин справи та допустили неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, з огляду на що ухвалені у даній справі судові рішення підлягають скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Пунктом 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Товариства підлягає частковому задоволенню, а ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна