Справа № 686/19332/19
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/650/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді - Мазурок О.В.,

при секретарі - Колісник Л.В.

за участі представника позивача Вальчука С.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про затримання для ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про затримання для ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та примусове видворення за межі України, посилаючись на те, що у державній установі «Райківецька виправна колонія №78» відбуває покарання у вигляді позбавлення волі громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» перебуває на території України понад встановлений термін перебування. Громадянин Російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має паспорта, родичів на території України та достатнього фінансового забезпечення для проживання в Україні. Крім того гр. ОСОБА_2 не звертався до уповноважених органів для легалізації свого становища на території України .

ОСОБА_2 26.05.2006 року був засуджений Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за вчинення злочину передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2016 року на підставі Закону №838-УІІІ від 26.11.2015 року в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення, звільнення заплановане на 28.07.2019 року. Крім того ОСОБА_2 раніше був неодноразово засуджений на території Російської Федерації.

Відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.06.2011 року, Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року №150, громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 має право перебувати на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно ч.4 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Судом встановлено, що у державній установі «Райківецька виправна колонія №78» відбуває покарання у вигляді позбавлення волі громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» перебуває на території України понад встановлений термін перебування. Громадянин Російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має паспорта, родичів на території України та достатнього фінансового забезпечення для проживання в Україні. Крім того гр. ОСОБА_2 не звертався до уповноважених органів для легалізації свого становища на території України .

ОСОБА_2 26.05.2006 року був засуджений Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за вчинення злочину передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2016 року на підставі Закону №838-УІІІ від 26.11.2015 року в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення, звільнення заплановане на 28.07.2019 року.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до п.2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 мав право перебувати на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів.

Згідно до п. 14 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідності до статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Статтею 288 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача відсутній документ, що посвідчує особу, він перебуває на території України без наявних законних підстав, щоб залишити територію України ОСОБА_2 не вживає ніяких заходів.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Суд вважає, що порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідача держави свідчить про ухилення відповідача від виїзду та дає достатні підстави для затримання строком на шість місяців для ідентифікації громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування в Україні та примусово видворити з України після завершення процедури його ідентифікації.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 139, 288, 289 КАС України, ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Затримати строком на шість місяців для ідентифікації громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусово видворити з України після завершення процедури його ідентифікації.

Допустити негайне виконання рішення суду.

На рішення суду через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: