Справа № 686/11829/19
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/528/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Дрезналя Руслана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Дрезналя Руслана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона 27.04.2019 року о 16 годині 59 хвилин рухалась на належному їй автомобілі марки «Ford Кuga» д/н НОМЕР_1 по вул. Свободи в м. Хмельницькому. Після здійсненого повороту ліворуч на перехресті вул. Зарічанська та вул. Свободи, її було зупинено працівниками поліції, які з незрозумілих причин звинуватили її у порушенні Правил дорожнього руху. На вимогу одного із інспекторів поліції вона надала усі витребувані документи (права водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховку). Після цього їй було надано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В оскаржуваній постанові від 17.04.2019року зазначено, що вона не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 (рух по смугах) та зі смуги, що вказує на рух прямо здійснила проїзд ліворуч, чим порущила п. 8.4. ПДР - порущення вимог інформаційно-вказівних знаків, тому було накладено штраф в розмірі 255 грн.

Однак, на перехресті вул.Зарічанська та вул.Свободи відсутній інформаційно-вказівний знак (як це визначено п.п. ґ п. 8.4. Правил дорожнього руху України), який би вказував тільки на рух прямо зі смуги, по якій вона рухалася. Щодо дорожньої розмітки, вона була затерта та невидима, що не узгоджується з п. 5.3.1 ДСТУ 2587-2010. За таких обставин, вона не вбачає у своїх діях порушення п. 8.4. Правил дорожнього руху України.

Також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення працівником поліції не складався, в той час, як ст. 258 КУпАП містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про адмінправопорушення не складається, зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі. Таким чином, працівник поліції не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу.

Крім того, їй не було надано відеозапиеу, фото про здійснення нею адміністративного правопорушення, показання свідків, документів, що регламентують кількість смуг на проїжджій частині, відповідні нормативно-правові акти, ДСТУ, тощо. Вважає, що інспектор поліції не мав права притягувати її до адмінвідповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім цього, під час винесення постанови були порушені її права, передбачені ст.268 КУпАП. Всіх наданих їй цим законом прав вона була позбавлена, що є порушенням як процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, так і її конституційних прав (стаття 59 Конституції України - право на правову допомогу).

Тому позивач просить позов задоволити та визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕАВ №1105016 від 27.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно неї.

В судове засідання позивач не з`явилась подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив у якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Також у відзиві вказав, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими, та такі, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 27.04.2019р. під час виконання своїх службових обов`язків, було виявлено та подальшому встановлено, як позивач (водій) близько 16год.59хв., керуючи транспортним засобом Ford Кuga д.н.з. НОМЕР_1 в м.Хмельницькому, на перехресті вул.Зарічанська-Свободи не виконала вимоги дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", а саме зі смуги, що вказує на рух прямо здійснила рух ліворуч, чим порушила п.8.4 "ґ " ПДР України, внаслідок чого скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Даючи оцінку обставинам справи, вбачаючи у діях водія ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, керуючись КУпАП та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі" позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови серії ЕАВ №1105016. Посилання позивача, що постанова винесена ним з процесуальними порушеннями, не ґрунтуються на правових нормах та відповідно не може братися до уваги судом, оскільки він діяв у відповідності до Закону. Водночас, саме на водія транспортного засобу покладено обов`язок дотримуватись ПДР України. Зі змісту відеозапису з нагрудної камери, вбачається, що після того як інспектор підійшов до автомобіля і повідомив причини зупинки та факт вчинення адміністративного правопорушення, позивач не заперечила та не спростувала самого факту вчинення даного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАВ №1105016 від 27.04.2019 року, 27.04.2019 року о 16год. 59хв. ОСОБА_1 керуючи ТЗ Ford Кuga д.н.з. НОМЕР_1 в м.Хмельницький по вул.Зарічанській,16А, на перехресті вул.Зарічанська-Свободи, не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 (рух по смугах) та зі смуги, що вказує на рух прямо здійснила проїзд ліворуч, чим порушила п.8.4 г ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн..

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.8.4 ґ ПДР України, інформативно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як на одну із підстав своїх вимог позивач посилається на те, що працівник поліції не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу.

Однак, слід зазначити наступне, згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч.1 ст.122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.1 р. III Інструкції № 1395).

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.3 мотивувальної частини вказаного рішення зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Проте, вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Порушення правил дорожнього руху зафіксоване в оскаржуваній постанові, належить до випадків скороченого провадження на які вказав Конституційний Суд України в рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/15, а тому відповідач діяв в межах наданих повноважень приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо інших доводів позивача, викладених у позовній заяві, слід зазначити наступне.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 (рух по смугах), порушення п.8.4 ґ ПДР України, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і відповідно правомірності свого рішення, а саме - постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1105016 від 27.04.2019р..

Наданий суду відповідачем відеозапис, факту порушення позивачем ПДР України та вчинення нею адміністративного правопорушення не підтверджує, оскільки на відео зафіксовано події, що мали місце після зупинки позивача інспектором. При цьому слід зазначити, що вказаним відеозаписом спростовуються посилання позивача про порушення її прав передбачених ст.268 КУпАП, оскільки з відеозапису вбачається, що позивачу інспектором перед винесенням постанови було роз`яснено права, та будь-яких клопотань з її боку заявлено не було.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і слід визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №1105016 від 27.04.2019р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Керуючись ст.ст.1, 9, 122 ч.1, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 9, 10, 11, 77, 79, 229, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1105016 від 27.04.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн..

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: