Справа № 160/5852/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2019 року Справа № 160/5852/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/5852/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 24.06.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 01.07.2019 року, просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не включення позивачу, ОСОБА_1 , до страхового стажу періоду роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати, позивачу, ОСОБА_1 , до страхового стажу період роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року.
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 24.06.2019 року вказана справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 25.06.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, з підстав, передбачених ст. 169 КАС України.
4. 01.07.2019 року Позивачем, у строк визначених ухвалою суду від 25.06.2019 року, були усунуті недоліки позовної заяви.
5. Ухвалою суду від 02.07.2019 року відкрито провадження у справі № 160/5852/19 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 263 КАС України на 24.07.2019 року.
6. Ухвалою суду від 02.07.2019 року також витребувано у Відповідача належним чином завірені докази по справі, а саме:
- довідку форми ОК-7 про сплату страхових внесків, станом на 30.04.2019 року відносно позивача;
- індивідуальні відомості про застраховану особу, відомості про трудовий і страховий стаж позивача за період з 01.01.2004 року по 31.05.2019 року;
- інші докази та документи, які на думку відповідача мають значення для вирішення цієї справи.
7. 24.07.2019 року від Відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу.
8. Також, слід зазначити Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що обґрунтованість тривалості провадження завжди повинна оцінюватися в світлі обставин справи з посиланням на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади а також те, що було головним для заявника в спорі.
9. Рішення у цій справі приймається судом 24.07.2019 року, тобто у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
10. Позивач з 07.09.1978 року по теперішній час працює в ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", та наразі займає посаду провідного інженера виробничо-збутового відділу, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою ПАТ «ДТЗ» № 62/29 від 03.06.2019 року.
11. Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо наявності у неї страхового пенсійного стажу.
12. 04.06.2019 року ОСОБА_1 було надано індивідуальні відомості про застраховану особу, а саме дані про трудовий і страховий стаж, наявні в неї станом на 30.04.2019 року, та довідку форми ОК - 7 про сплату страхових внесків.
13. Із вказаних документів Позивачу стало відомо, що Відповідачем не включено до її страхового стажу період роботи з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року, з причин несплати роботодавцем страхових внесків за зазначений період.
15. Вказані дії Відповідача Позивач вважає неправомірними та такими, що не відповідають дійсним обставинам та порушують її права, у зв`язку із чим звернулася до суду із цим позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
16. Відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області не є належним відповідачем у цій справі, оскільки позовні вимоги позивача повинні заявлятися до роботодавця - Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод», який не сплатив вчасно страхові внески за позивача.
17. Крім цього, зазначили, що розмір пенсії Позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 31.08.2017 року. Період з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року не було зараховано, оскільки, відповідно до даних персоніфікованого обліку позначка про сплату страхових внесків відсутня.
18. Також вказали, що роз`ясненням з питань застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску необхідно звертатись до Держаної податкової інспекції.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
19. Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.09.1978 року та по теперішній час працює в ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", та наразі займає посаду провідного інженера групи забезпечення заготівлею виробничо-збутового відділу, що підтверджується копією її трудової книжки та довідкою № 62/29 від 03.06.2019 року виданої ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», копія яких наявна в матеріалах справи.
20. Відповідно до копій банківських виписок та довідки про доходи №49-Р/136 від 05.06.2019 року, які наявні в матеріалах справи, Публічним акціонерним товариством «Дніпропетровський трубний завод» сплачувались страхові внески, у тому числі за спірний період з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року.
24. Також, ГУ ДФС направлено лист від 23.04.2019 року № 3799/8/04-36-13-08-11 до Державної фіскальної служби України щодо здійснення всіх необхідних заходів для передачі на центральному рівні інформації про сплату єдиного внеску по поточним зобов`язанням платника.
25. Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо наявності страхового пенсійного стажу.
26. 04.06.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало Позивачу індивідуальні відомості про застраховану особу, а саме дані про трудовий і страховий стаж, наявні у Позивача станом на 04.06.2019 року та довідку про сплату страхових внесків форми ОК-7. З вказаних документів видно, що відповідачем не включено до страхового стажу Позивача період роботи з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року, а також факт отримання Позивачем у спірному періоді доходів, однак відсутні відомості про сплату страхових внесків у період з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року.
27. Таким чином, Позивач вважає, що дії Відповідача щодо невключення їй до страхового стажу період роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року є неправомірними і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та такими, що порушують її конституційні права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
28. Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
29. Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
30. Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
31. Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
32. Статтею 41 Закону України № 1058 передбачено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії: 1)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2)суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
33. Частинами 1-3 статті 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
34. У відповідності до положень ст.20 Закону №1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
35. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
36. Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
37. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
38. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
39. Відповідно до ст.106 Закону №1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, на якому працює (працювала) застрахована особа, оскільки саме страхувальник здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
40. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати їй проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу, тобто період, за який сплачено страхові внески, після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, при цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати працівника - застрахованої особи.
41. Статтею 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
42. Постановою Правління Пенсійного фонду України № 10-1 від 18.06.2014 року затверджене Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Положення) з метою забезпечення ведення єдиного обліку застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації, накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
43. Згідно п. 1 розділу III Положення індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб надаються страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях за формою згідно з додатком 1 (форма ОК-5) або додатком 2 (форма ОК-7) до цього Положення.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
44. Як свідчать матеріали справи, Позивач в період часу з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року працювала у ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", що підтверджується копією її трудової книжки та довідкою від 03.06.2019 року № 62/29.
45. За спірний період з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року Позивач отримувала заробітну плату (дохід), з якої ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» було сплачено єдиний соціальний внесок, що підтверджується довідкою цього підприємства про дохід Позивача від 05.06.2019 року № 49-Р/136, копіями банківських виписок та податковими розрахунками сум доходу.
48. Так, 04.06.2019 року, з підстав звернення Позивача до Пенсійного фонду, ОСОБА_1 було надано довідку про дані про трудовий та страховий стаж позивача за період з 01.01.2004 року по 31.05.2019 року та довідку форми ОК-7 за звітні періоди з 2011 року по 2019 рік про сплату страхових внесків.
49. Із цих довідок вбачається, що Пенсійним фондом не було включено до страхового стажу роботи ОСОБА_1 з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року на ПАТ "ДТЗ", з підстав несплати роботодавцем страхових внесків за цей період.
50. Суд зазначає, що за приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
51. Частиною 1 ст. 20 Закону № 1058 передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
52. Відповідно до ч.5, ч.6 ст. 20 Закону № 1058 страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
53. Відповідно до ч.10 ст. 20 Закону № 1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
54. Також, суд вказує на те, що внаслідок невиконання ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України Позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
55. Також, слід зазначити, що відмовляючи Позивачу в зарахуванні певних періодів роботи та відповідної заробітної плати до страхового стажу при обчисленні пенсії, відповідач фактично покладає саме на застраховану особу відповідальність за неперерахування страхувальником відповідних страхових внесків, порушуючи тим самим вищенаведені положення чинного законодавства.
56. Позивач, як застрахована особа, не повинна нести відповідальність за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної та своєчасної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів її роботи на такому підприємстві.
57. Таким чином, усі місяці роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.
59. Судом відхиляються посилання Відповідача, викладені у відзиві на позов, на те, що відповідно до вимог чинного законодавства за несплату страхових внесків несе відповідальність саме страхувальник, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є неналежним відповідачем по цій справі, оскільки спірне питання стосується саме не зарахування при проведенні обчислення пенсії Позивача до її страхового стажу періоду роботи з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року на ПАТ «ДТЗ», що віднесено саме до компетенції органів Пенсійного фонду України.
60. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не включення ОСОБА_1 , до страхового стажу періоду роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
61. Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати, Позивачу, ОСОБА_1 , до страхового стажу період роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року, слід зазначити про таке.
62. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
63. Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
64. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
65. Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
66. Як слідує зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
67. Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
68. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".
69. Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційні, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
70. Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
71. Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.
72. У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до страхового стажу період роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
73. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
74. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
75. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
79. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
80. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
81. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 .
82. Отже, з урахуванням вищевикладеного, Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій щодо не включення ОСОБА_1 , до страхового стажу періоду роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року.
83. З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню, а саме визнанню протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не включення ОСОБА_1 , до страхового стажу періоду роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року та зобов`язанню Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до страхового стажу період роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року.
84. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
85. Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 гривень.
86. Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
87. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
88. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не включення ОСОБА_1 , до страхового стажу періоду роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року.
89. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до страхового стажу період роботи на ПАТ "ДТЗ" з 01.09.2017 року по 30.04.2019 року.
90. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 гривень.
91. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
93. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
94. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
95. Повний текст рішення складено 24.07.2019 року.
Суддя В.В Ільков