Справа № 1.380.2019.002621
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002621
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року

14 год. 06 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представниці відповідача Пушкар І.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10,) до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79000 м. Львів, пл. Шашкевича, 1) про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду (далі - позивач, ГУПФУ) з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання протиправними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови від 08.05.2019 ВП № 56263779 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. та скасування цієї постанови.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що не може погодитися з висновками, зробленими головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови про накладення штрафу, оскільки державний виконавець належним чином не перевірив факти, викладені в листах управління від 05.052018 № 748/08.04-10, від 17.05.2018 № 815/08.04-10, від 21.06.2018 № 1018/08.04-10, від 26.03.2019 № 647/08.04-10, не дослідив належним чином всі обставини справи, тобто належним чином не виконав свої посадові обов`язки та, відтак, неправомірно виніс постанову про накладення штрафу від 08.05.2019 ВП №56263779.

Ухвалою суду від 29.05.2019 цей позов залишено без руху.

На виконання цієї ухвали від позивача 14.06.2019 за вх. № 21072 надійшла заява про усунення недоліків адміністративного позову та нову редакцію адміністративного позову, відповідно до якого позивач заявив вимоги до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Просив визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови від 08.05.2019 ВП № 56263779 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.05.2019 ВП № 56263779 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Ухвалою суду від 20.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

Представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що викладені у позовній заяві, та додаткових поясненнях до позовної заяви від 06.07.2019 за вх. № 23569.

Зокрема зазначила, що невиконання судового рішення ГУПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Просив позов задовольнити.

Представниця відповідача проти позову заперечила, відзиву на позовну заяву не надала. Надала усні пояснення, в яких проти позову заперечує, зазначила, що на сьогодні рішення суду не виконане, немає доказів ні про нарахування, ні про виплату.

Суд заслухав пояснення представниці відповідача, з`ясував фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017 у справі № 446/1430/17 (а.с. 41-44) адміністративний позов ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Кам`янка-Бузького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надбавки до пенсії, як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було переселено в розмірі, передбаченому п «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16.02.2017, з врахуванням виплачених сум. Зобов`язано Кам`янка-Бузьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України у Львівській області проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підвищення до пенсії відповідно до п «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16.02.2017 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат. В решті позовні вимоги залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 № 876/11693/17 постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017 у справі № 446/1430/17 залишено без змін. Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017 набрало законної сили.

11.04.2018 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 446/1430/17 про зобов`язання Кам`янка-Бузьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України у Львівській області проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії відповідно до п «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16.02.2017 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. постановою ВП № 56263779 від 25.04.2018 (а.с. 10-11) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 446/1430/17 від 11.04.2018, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області.

Надано боржнику строк на виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» 14892 грн.

Листом від 05.05.2018 №748/08.04-10 (а.с. 15-16) Кам`янка-Бузьким відділом обслуговування громадян (сервісний центр) повідомлено головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про виконання постанови Кам`янка- Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017 №446/1430/17 в добровільному порядку в межах повноважень Пенсійного фонду.

Зокрема зазначено, що на виконання постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017 року №446/1430/17 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 року №876/11693/17, головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, яке є правонаступником Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області в березні 2018 року проведено нарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16.02.2017, з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. винесено постанову про накладення штрафу від 08.05.2019 ВП № 56263779 (а.с. 13-14), якою за повторне невиконання без поважних причин рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії накладено на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Позивач не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, звернувся із цим позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався таким.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII), Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 1 Закону № 1404-VIII визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом, виконавчим листом від 11.04.2018 № 446/1430/17, боржника зобов`язано проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до п «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16.02.2017 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

З листа ГУПФУ від 05.05.2018 №748/08.04-10 встановлено, що ГУПФУ в березні 2018 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період починаючи з 16.02.2017.

Проте, жодних даних на підтвердження виплати такої пенсії стягувачу позивачем не надано та судом в ході розгляду справи не здобуто.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017 за виконавчим листом № 446/1430/17 від 11.04.2018 виконано не в повному обсязі, виплату перерахованої пенсії боржником не здійснено.

З урахуванням вказаного, суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 у справі К/9901/49693/18 зазначив, що із системного аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

Посилання позивача на відсутність відповідного фінансового забезпечення Суд вважає таким, що не дає підстав для твердження про наявність поважних причин для невиконання судового рішення. Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. Державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (рішення від 29.06.2004 року у справі «Жовнер проти України» (Заява N 56848/00) п.33 та п.38). З огляду на викладене, суд вважає, що з метою дійсного виконання судового рішення у справі № 446/1430/17 (апеляційне провадження 876/11693/17) скаржником правомірно було винесено постанову про накладення штрафу ВП 56263779 від 08.05.2019 відповідно до ст.19 Конституції України та статей 18,63,75 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки відображені в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 822/558/17, зокрема: колегія суддів приймає також доводи скаржника про те, що посилання суду першої та апеляційної інстанцій на відсутність коштів, необхідних для виконання рішення суду не є поважними причинами невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки згідно з пунктом 26 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 встановлено, що суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, тому що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв у відповідності до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження», позовна вимога скасувати постанову про накладення штрафу суперечить нормам наведеного Закону.

З огляду на вказане, суд вважає, що під час розгляду даної адміністративної справи позивачем не доведено фактичного виконання постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017, а відтак дії відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу ґрунтуються на вимогах Закону, у зв`язку із чим підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до ст.139 КАС України, судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Качур Р.П.