Справа № 570/1034/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7277/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попова Максима Володимировича на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року (рішення ухвалене у м. Рівне судом у складі головуючого судді Коробова С.О.) у справі № 570/1034/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попова Максима Володимировича про скасування постанови БР № 194875 від 17.01.2019 року -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попова Максима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 17 січня 2019 року відповідачем щодо нього винесена постанова серії БР №194875 в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постанова інспектором поліції винесена незаконно та з порушенням процесуальних норм, а також, що правопорушення ним не вчинялось, просив суд скасувати постанову від 17 січня 2019 року.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попова Максима Володимировича серії БР №194875 від 17.01.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 121 КУпАП України відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду першої інстанції оскаржив Інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Попов Максим Володимирович. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2019 року відповідачем стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії БР №194875 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 17 січня 2019 року о 06 годині 30 хвилин на 322 км автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем "Mercedes Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у темну пору доби не горіли лампи фар чи задніх габаритних фонарів чим порушив п.п. 31.6 «б» ПДР України.

Не погодившись із прийнятим рішенням суб`єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про неподання відповідачем належних і допустимих доказів на спростування позову та зазначених обставин, на підтвердження правомірності своїх дій, у тому числі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року ( із змінами та доповненнями).

Згідно з п.п. а та б п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема п.п. 31.4.3 ПДР України Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно з п. 31.6 б ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із матеріалів справи при обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що на виконання вимог ПДР України перед виїздом на автомобілі він перевірив технічну справність автомобіля, зокрема перевірив факт справності задніх габаритних вогнів, встановивши що вказані вогні працювали. Стверджує, що задні габаритні вогні, перестали працювати під час руху автомобіля, внаслідок руху по розбитій дорозі, про що він дізнався тільки після зупинки його працівниками поліції та огляду авто.

В той же час, жодними належними та допустимими доказами в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем вказані твердження позивача не спростовані, тобто не надано доказів того, що на момент виїзду позивача на автомобілі "Mercedes Benz", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на останньому вже не працювали лампи задніх габаритних вогнів і позивач, достовірно знаючи про вказану несправність, розпочав рух.

Таким чином, відповідачем не доведено факту порушення позивачем п.п. 31.6 «б» ПДР України та дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Натомість, долученим до матеріалів справи відеозаписом твердження відповідача про порушення позивачем Правил дорожнього руху спростовуються.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попова Максима Володимировича залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року у справі №570/1034/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 24.07.19р.