Справа № 640/10311/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 липня 2019 року м. Київ № 640/10311/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву представника Генеральної прокуратури України та заяву представника військової прокуратури Південного регіону України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі №640/10311/19

за позовом ОСОБА_1

до Генеральної прокуратури України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Військова прокуратура Південного регіону України

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Генеральної прокуратури України (надалі - відповідач), адреса: 01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова прокуратура Південного регіону України (надалі - третя особа), адреса: 65012, місто Одеса, вулиця Пироговська, будинок 11, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України від 06 травня 2019 року №325-вк «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора України від 24 березня 2015 року №29-вк»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді військового прокурора Південного регіону України з 06 травня 2019 року;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва разом із відзивом на позовну заяву надійшла заява представника Генеральної прокуратури України з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що позивач оскаржує наказ Генерального прокурора України від 24 березня 2019 року №29-вк про звільнення з посади військового прокурора Південного регіону України, тобто, про звільнення з публічної служби, особи, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, та заявляє вимогу про поновлення на вказаній посаді.

При цьому, представник відповідача також посилається на те, що вирішення питання про звільнення позивача з посади керівника військової прокуратури регіону, повноваження якої поширюються на шість областей, має важливе значення не лише для сторін у справі, а й становить значний суспільний інтерес.

Також на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява представника військової прокуратури Південного регіону України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування поданої заяви представник третьої особи послався на аналогічні підстави, як і представник Генеральної прокуратури України у своїй заяві про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши заяви представників відповідача та третьої особи, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України та в частині 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу заявників, що при цьому даний предмет спору до вищевказаних переліків справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження не відноситься.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких підстав, а також враховуючи, що на даній стадії представниками відповідача та третьої особи не наведено переконливих доводів, з яких вбачалась би необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відсутність наразі підстав для задоволення їх заяв. В разі, якщо під час розгляду справи суд дійде висновку про необхідність виклику представників сторін та/або вчинення інших дій, які передбачають призначення судового засідання або проведення підготовчого провадження, такі дії будуть вчинені судом, у встановленому порядку.

Керуючись статтями 241 - 243, 248, 257, 258, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Генеральної прокуратури України та заяву представника військової прокуратури Південного регіону України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова