Справа № 754/3482/19
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/166/19
Справа №754/3482/19
РІШЕННЯ

іменем України

10 липня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу організації дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Бабаєва Павла Павловича, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019 року на адресу суду надійшли матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу організації дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Бабаєва Павла Павловича про скасування постанови серії НК № 721992 від 18.02.2019 року.

Пред`явлений адміністративний позов обґрунтований тим, що 18.02.2019 р. відповідачем, відносно позивача було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП, та відповідно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до змісту постанови позивач проводив роботи по облаштуванню зупинки без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом з огляду на те, що вона винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а саме інспектор не надав можливість підготуватись до розгляду справи, залучити адвоката, склав постанову без врахування зауважень та пояснень позивача. При цьому, постанова не відображає дійсних обставин справи, ПДР позивач не порушував, а відтак змушений звертатись до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою судді від 22.04.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі, а також постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Відповідно до ч.5, 8 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідачем не подано до суду відзиву на позов, у зв"язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи.

13.06.2019 р. до суду зі сторони Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначає про те, що 18.02.2019 р. на вул. Лісківській, 65/1, будучи особою, відповідальною за проведення робіт, головним спеціалістом «Комплексу заходів з благоустрою та облаштування зупинок громадського транспорту у м. Києві», ОСОБА_1 проводив роботи по облаштуванню зупинки громадського транспорту «вул. Супермаркет Нова Лінія» без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», а також не огородив належним чином місце проведення робіт, чим порушив правила, норми та стандарти по обладнанню місця проведення робіт ДСТУ 7168/2010, п. 1.5 ПДР України. Вказує на те, що постанова винесена правомірно, з дотримання вимог діючого законодавства.

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.02.2019 р. відповідачем було складено постанову серії НК № 721992 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП, та відповідно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 18.02.2019 р. на вул . Лісківській, 2/71, будучи ОСОБА_1 проводив роботи по облаштуванню зупинки без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України.

Зміст вказаної постанови спростовує вказані у відзиві посилання третьої особи на те, що ОСОБА_1 не огородив належним чином місце проведення робіт, чим порушив правила, норми та стандарти по обладнанню місця проведення робіт ДСТУ 7168/2010, оскільки оскаржувана постанова не містить викладу вказаних обставин.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.140 КУпАП настає в разі порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Згідно з ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; організація супроводження і забезпечення безпечного руху транспортних засобів спеціального призначення; погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху; видача в установленому порядку у випадках, передбачених законом, дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів; інформування учасників дорожнього руху про фіксацію фактів правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Національна поліція також здійснює контроль за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, виконанням установлених Кабінетом Міністрів України правил паркування транспортних засобів у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування, а у випадках та порядку, визначених законом, тимчасово затримує і доставляє транспортний засіб, у тому числі з використанням спеціальних транспортних засобів (коли розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), на спеціальні майданчики чи стоянки для тимчасового зберігання, відповідно до закону тимчасово вилучає посвідчення водія.

У відповідності до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

При цьому, оскаржувана постанова не містить викладу обставин порушення позивачем вказаного пункту ПДР України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею ст.251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не надано суду жодного письмового пояснення, яке мало бути відібрано у позивача, у зв`язку з невизнанням ним своєї вини, не додано до постанови пояснень свідків, що свідчило б про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, тощо, а відтак суд приходить до висновку про задоволення вимог позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 251, 283, 288 КпАП України, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора відділу організації дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Бабаєва Павла Павловича, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 721992 від 18.02.2019 року, складену відносно ОСОБА_1 ч.2 ст. 140 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: