Справа № 826/12334/15
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Караченцева Артема Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» в частині не включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «КБ «Експобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» включити ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами АТ «КБ «Експобанк» за рахунок коштів Фонду, зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» надати до Фонду у порядку подачі додаткової інформації про вкладників необхідну інформацію про ОСОБА_2 із зазначенням суми у розмірі 180000,00 грн, що підлягає відшкодуванню за договором банківського рахунку №1317/18479/2014 від 05 вересня 2014 року, та відомостей, необхідних для ідентифікації вкладника, зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «КБ «Експобанк» за рахунок коштів Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідачами не доведено наявності передбачених ч.3 ст.38 Закону України про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав, за яких укладений позивачем правочин є нікчемним, а тому ОСОБА_2 було неправомірно відмовлено у внесенні його до переліку вкладників, яким гарантовано виплати за рахунок Фонду.

Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, що укладений позивачем правочин є нікчемним з підстав, передбачених п.п.2, 7 ч.3 ст.38 Закону України про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки кошти на його рахунок були перераховані з рахунку юридичної особи ТОВ «Спутнік-Крим», внаслідок штучного подрібнення коштів, що відбулось в період дії постанови Національного банку України від 11 вересня 2014 року №567БТ, якою віднесено АТ «КБ «Експобанк» до категорії проблемних.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб також подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, що Фонд не вчиняв і не допускав жодних протиправних дій/бездіяльності щодо позивача.

Позивач та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, будучі повідомленими про день, час і місце розгляду справи належним чином, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

В судовому засіданні 16 липня 2019 року протокольними ухвалами суду поновлено провадження у справі, яке було зупинене ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року, з огляду на необхідність дотримання розумності строку розгляду справи, а також замінено позивача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 та відповідача Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Волощука І.Г. на правонаступника Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Караченцева А.Ю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк», перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2014 року між ОСОБА_2 (клієнт) та ПАТ «КБ «Експобанк» (банк) укладено договір банківського рахунку №1317/18479/2014, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок в валюті UAH № НОМЕР_1 (рахунок) та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження клієнта на здійснення операцій за рахунком, у тому числі на переказ грошових коштів з рахунку за допомогою платіжних інструментів.

Надходження 09 вересня 2014 року грошових коштів у сумі 150000,00 грн та 10 вересня 2014 року грошових коштів у сумі 30000,00 грн, всього на суму 180000,00 грн, на особовий рахунок ОСОБА_2 підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 09 липня 2015 року (а.с.44).

Згідно вказаної виписки ТОВ «Спутнік-Крим» перерахувало кошти у сумі 180000,00 грн. на рахунок ОСОБА_2 , як поворотна фінансова допомога, згідно договору №3 від 26 серпня 2014 року.

Постановою правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року №567/БТ віднесено ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до категорії проблемних строком до 180 днів.

24 вересня 2014 року було прийнято постанову Правління Національного Банку України №597 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 вересня 2014 року №97 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Експобанк», згідно з яким з 25 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Експобанк»; уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Експобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Ю.М.

22 січня 2015 року постановою Правління Національного Банку України №41 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «Експобанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року №15 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Експобанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 26 січня 2015 року та призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» строком на 1 рік з 26 січня 2015 року по 25 січня 2016 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що на заяву позивача від 29 січня 2015 року про відсутність його рахунку в реєстрі вкладів на виплату коштів (а.с.19) уповноваженою особою листом від 20 лютого 2015 року №1401/1064 повідомлено про його включення до переліку осіб-вкладників АТ «КБ «Експобанк», яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплату коштів і не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

15 липня 2015 року на адресу позивача було направлено повідомлення від 14 липня 2015 року №1101/3950 (а.с.50) про нікчемність договору банківського рахунку №1317/18479/2014 від 05 вересня 2014 року з підстав п.п.2, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та повідомлення від 14 липня 2015 року №1101/3942 (а.с.52) про нікчемність договору в порядку ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, правочинів щодо перерахування грошових коштів фізичним особам платіжними дорученнями від 09 та від 10 вересня 2014 року на поточний рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_2 на загальну суму 180000,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для блокування коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_2 , що свідчить про обґрунтованість доводів відповідача-1 щодо відсутності підстав для включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «КБ «Експобанк» за рахунок Фонду.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.4 ст.26 зазначеного Закону (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку вкладники набувають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн., за винятком вичерпного переліку підстав, передбачених ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В силу вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3, 4 р.3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), встановлено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до п.6 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Таким чином, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа Фонду формує та подає до Фонду, зокрема, повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п.4-6 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Частинами 2, 4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно з ч.3 ст.38 вказаного Закону (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В силу вимог ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно умов договору банківського рахунку від 05 вересня 2014 року №1317/18479/2014, банк відкриває клієнту поточний рахунок в валюті UAH № НОМЕР_1 (рахунок) та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту. Жодних обмежень щодо надходження коштів на рахунок позивача від інших осіб умовами договору не встановлено.

Відповідно до наявної в матеріалах справи банківської виписки з особового рахунку ОСОБА_2 , на його рахунок 09 вересня 2014 року та 10 вересня 2014 року надійшли грошові кошти у загальній сумі 180000,00 грн, перераховані ТОВ «Спутнік-Крим», як поворотна фінансова допомога згідно договору 26 серпня 2014 року.

Вимогами ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Уповноважена особа Фонду посилається на постанову правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року №567/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до категорії проблемних», якою встановлено обмеження в діяльності банку, зокрема зупинено операції щодо відкриття поточних рахунків фізичним особам та зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих в АТ «КБ «Експобанк», проте, зазначена постанова становить банківську таємницю і позивач не міг знати про її зміст та встановлені обмеження.

Крім того, укладення договору банківського рахунку від 05 вересня 2014 року №1317/18479/2014, відкриття рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 та перерахування грошових коштів на вказаний рахунок від ТОВ «Спутнік-Крим» у загальній сумі 180000,00 грн відбулось до прийняття правлінням Національного банку України постанови від 11 вересня 2014 року №567/БТ.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Отже, дана підстава застосовується, коли банк став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим внаслідок взяття банком на себе певних зобов`язань до дня визнання банку неплатоспроможним. Відповідачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку, що обов`язки, взяті на себе банком шляхом укладення договору банківського рахунку від 05 вересня 2014 року №1317/18479/2014, мали наслідком його неплатоспроможність або призвели до повної чи часткової неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами.

Згідно із п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Таким чином, умовою застосування цього пункту при встановленні нікчемності правочину є мета надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством.

Одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн. прямо встановлена законодавством України, а тому посилання на п.7 ч.3 ст.38 вказаного Закону не є належною підставою для визнання правочинів, укладених між позивачем та ПАТ «КБ «Експобанк», нікчемними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявності підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання нікчемним договору банківського рахунку від 05 вересня 2014 року №1317/18479/2014, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Експобанк», висновок про нікчемність укладеного з позивачем правочину є таким, що ґрунтується на припущеннях та ймовірності, а отже є необґрунтованим і безпідставним, не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Крім того, в силу положень ч.3 ст.228 ЦК України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського рахунку від 05 вересня 2014 року №1317/18479/2014 та застосування правових наслідків недійсності матеріали справи не містять.

Крім того, ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином, ТОВ «Спутнік-Крим» 09 та 10 вересня 2014 року зі свого рахунку здійснило переказ коштів на рахунок ОСОБА_2 на підставі відповідного договору, укладеного між ними.

В той же час, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договір від 26 серпня 2014 року №3 був укладений між ТОВ «Спутнік-Крим» та ОСОБА_2 і відповідні транзакції вчинені 09 та 10 вересня 2014 року саме на умовах цього договору.

АТ «КБ «Експобанк», виконуючи розрахункові документи ТОВ «Спутнік-Крим» на переказ коштів на користь ОСОБА_2 , не набув прав на кошти, які переказувались, а тому АТ «КБ «Експобанк» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов`язань за договорами банківського рахунку перед клієнтами, в даному випадку перед ТОВ «Спутнік-Крим», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, згідно п.1.4 гл.1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Договір банківського рахунку від 05 вересня 2014 року №1317/18479/2014 передбачає право банка відмовити у здійсненні переказу (іншої операції) через порушення законодавства України, з посиланням на підстави, передбачені чинним законодавством України.

АТ «Експобанк» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Колегія суддів звертає увагу, що вкладом є саме кошти, що перераховані та перебувають на його рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Експобанк», а тому позивач є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», в якому Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на концепцію, яка вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

В розумінні ст.177 ЦК України грошові кошти позивача є об`єктом майнових прав позивача, а тому ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та ст.41 Конституції України є непорушними до тих пір, поки не буде досягнуто справедливого балансу між порушенням таких прав та суспільним інтересом. Натомість, відповідачем всупереч ч.2 ст.77 КАС України не доведено існування вказаного балансу та відсутність майнових прав позивача на кошти, що розміщені на банківському рахунку.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про наявність протиправної бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» в частині не включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами AT «КБ «Експобанк» за рахунок Фонду та необхідності зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «КБ «Експобанк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (правонаступника ОСОБА_2 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Експобанк» за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відшкодування.

Разом з тим, згідно п.п.8, 11 р.1 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Відповідно до п.п.2, 4, 5, 9 р.4 зазначеного Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів. Для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування. До заяви додаються: копія паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу) - сторінки, що містять прізвище, ім`я, по батькові, інформацію про серію, номер, найменування або код органу, що видав документ, дату видачі, місце проживання або місце перебування; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копія сторінки паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох календарних місяців.

Таким чином, процедура відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами складається з визначених законодавством етапів та потребує вчинення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідних дій.

Натомість, повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами вже був поданий уповноваженою особою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зміни до нього можуть подаватись у формі додаткової інформації, а тому позовні вимоги в частині включення позивача до повного переліку вкладників не підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки уповноваженою особою фонду не було включено позивача до переліку вкладників, відповідно, у Фонду не виникло обов`язку щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників, а тому позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними та в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів доходить висновку, що постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 жовтня 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» в частині не включення ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами AT «Комерційний банк «Експобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Комерційний банк «Експобанк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування в розмірі 180000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма