Справа № 160/7676/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2019 року Справа № 160/7676/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представника позивача Сорокіна В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення є необґрунтованими та помилковими, оскільки відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 №904/4592/15 відносно позивача у даній справі порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому нарахування штрафних санкцій може бути здійснено виключно в межах процедури санації. Позивач зазначає, що згідно закону виконання грошових зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, зупиняється і не нараховується штраф за неналежне виконання грошових вимог. В свою чергу термін сплати податку за земельні ділянки за квітень - вересень, листопад 2015 р. настав до дня введення мораторію, що свідчить про протиправність нарахування штрафу за несвоєчасну сплату податку за землю.
Відповідач пред`явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього відзив, в якому просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на грошові зобов`язання і зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а тому і не здійснюється нарахування штрафних санкцій та пені за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Разом з тим, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію.
Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити його.
Представник відповідача заперечував щодо задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи викладені у відзиві на адміністративний позов.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015р. порушено провадження у справі №904/4592/15 про банкрутство ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
10 вересня 2015р. Господарський суд Дніпропетровської області прийняв ухвалу якою призначив до розгляду заяву податкового органу від 17.08.2015 р. про грошові вимоги до ПАТ «Дніпропетровський трубний завод».
3 грудня 2015 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4592/15 про банкрутство ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» був затверджений реєстр вимог кредиторів. За наслідками розгляду заяв ДПІ в Ленінському районі м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області судом затверджені вимоги кредитора, а саме 2008 685,16 грн. - перша черга задоволення вимог; 101728 337,13 грн.- третя черга задоволення вимог; 22 849 900,42 грн. - шоста черга задоволення вимог, серед яких грошові вимоги ДПІ до ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», щодо сплати податку за землю за квітень - травень, червень 2015 р. в сумі 104 244,37 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06,2015 р., у справі № 904/4592/15 про банкрутство ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» після порушення провадження введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Головним державним ревізором - інспектором відділу адміністрування податків на прибуток місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати території обслуговування ДПІ у Новокодацькому районі м. Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС в Дніпропетровській області Гирич О.В. в приміщенні ДПІ Новокодацького району м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» з питання порушення термінів сплати грошового зобов`язання плати за земельні ділянки за квітень - вересень, листопад 2015 р.
Не погодившись з прийнятим рішення, позивач звернувся до суду.
Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.
Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, визначені, зокрема, положеннями Закону України від 14.05.1992 року № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (подалі - Закон № 2343-XII).
3 грудня 2015 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/4592/15 про банкрутство ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» був затверджений реєстр вимог кредиторів. За наслідками розгляду заяв ДПІ в Ленінському районі м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області судом затверджені вимоги кредитора, а саме 2008685,16 грн. - перша черга задоволення вимог; 101728337,13 грн.- третя черга задоволення вимог; 22849900,42 грн. - шоста черга задоволення вимог, серед яких грошові вимоги ДПІ до ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», щодо сплати податку за землю за квітень - травень, червень 2015 р. в сумі 104244,37 грн.
За визначенням термінів Закону № 2343-XII банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію.
Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв`язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов`язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.
Як установлено судовим розглядом, термін виконання зобов`язань позивача щодо сплати податку на землю, настав до дня введення в дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями за періоди, що настали до дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, є протиправним, тому рішення підлягають скасуванню.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 2723,46 грн. підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст.243-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2723,46 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 травня 2019 року.

Суддя О.В. Єфанова