Справа № 1.380.2019.003698
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003698
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

23 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. за участю секретаря судового засідання Старости М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні, без виклику учасників справи, заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД БЕСТ» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД БЕСТ» (79000, м. Львів, вул. Дорошенка, 25/1) звернулося до Львівського кружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №3250 від 29.05.2019 начальника Головного управління ДФС у Львівській області Кондро І.В. про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з врахуванням наказу №4260 від 17.07.2019 Головного управління ДФС у Львівській області про поновлення перевірки позивача, призначеної наказом №3250 від 29.05.2019.

Одночасно із позовною заявою 22.07.2019 позивач подав заяву про забезпечення позову у цій справі за вх. №25753, шляхом зупинення дії наказу №3250 від 29.05.2019 начальника Головного управління ДФС у Львівській області Кондро І.В. про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з врахуванням наказу №4260 від 17.07.2019 Головного управління ДФС у Львівській області про поновлення перевірки позивача, призначеної наказом №3250 від 29.05.2019, - до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; заборони відповідачу вчиняти дії на виконання оскаржуваного наказу.

З позиції позивача, існують очевидні ознаки протиправності наказу №3250 від 29.05.2019, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД БЕСТ», відповідно до приписів Податкового кодексу України станом на 22.12.2018, не було включено в план-графік проведення документальних перевірок платників податків у 2019 році. Позивача внесено до коригованого плану-графіку перевірок, що опублікований на офіційному веб-сайті ДФС України 12.06.2019. У відповідях на адвокатські запити представника позивача не надавав документів, які б доводили необхідність коригування плану-графіку, у тому числі позивача. На думку позивача, Податковим кодексом України не передбачено можливості коригування у поточному році вже сформованого і затвердженого річного плану графіку проведення перевірок, шляхом включення до нього нових платників податків, а видання наказу про проведення планової документальної перевірки без затвердженого ДФС плану-графіку законом не передбачена.

Позивач вказує, що без вжиття заходів забезпечення позову йому буде завдано значної шкоди. Відповідач проведе незаконну перевірку, здійснить необґрунтоване коригування задекларованого податкового кредиту, нарахує необґрунтовані податкові зобов`язання контрагентам позивача шляхом винесення податкових повідомлень-рішень, які спричинять тривалу судову тяганину, що затратно як у матеріальному вимірі, так і часовому. Покликався на затрату значних зусиль для відновлення порушених прав. З позиції позивача подальший захист прав та свобод товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД БЕСТ» є неможливими без вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Ухвалою суду від 22.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін.

За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд керується таким.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст. 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову (ч. 1 ст. 150 КАС України).

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі №826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зважає на покликання позивача щодо очевидної протиправності наказу про проведення документальної планової перевірки, яка згідно з наказом вже розпочалася, однак звертає увагу, що предметом розгляду у цій справі є саме надання такому правової оцінки.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

На переконання суду, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову фактично буде вирішено спір без розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, що суперечить принципам законності, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи, та є, з позиції суду, неприпустимим.

Звернувшись до суду із цією заявою позивачем не надано жодних доказів на її обґрунтування, а лише висловлено суб`єктивні судження щодо можливого розвитку подій внаслідок проведення перевірки.

На переконання суду, факт оскарження платником податків до суду наказу про призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки не повинен бути перешкодою для вжиття контролюючим органом заходів, передбачених ст. 20 Податкового кодексу України.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог та співставленні заходів забезпечення позову, про які просить позивач, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки позивачем не подано жодних доказів очевидної протиправності оскарженого рішення та того, що невжиття заходів забезпечення позову, спричинить утруднення для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 241-243, 248, 294, пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД БЕСТ» про забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу №3250 від 29.05.2019 начальника Головного управління ДФС у Львівській області Кондро І.В. про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з врахуванням наказу №4260 від 17.07.2019 Головного управління ДФС у Львівській області про поновлення перевірки позивача, призначеної наказом №3250 від 29.05.2019, - до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; заборони відповідачу вчиняти дії на виконання оскаржуваного наказу, відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.07.2019.

Суддя Кравців О.Р.