Справа № 480/2163/19
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2019 р. Справа № 480/2163/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,
представників позивача: Чухіль А.С., Бачал Т.І.,
представника відповідача - Савченко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/2163/19
за позовом Відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області
до Головного управління ДФС у Сумській області,
третя особа - Конотопське управління Головного управління ДФС у Сумській області
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 19.06.2019 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 09.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві (а.с. 89-93) та зазначив, що перевіркою встановлено подання позивачем податкової накладної № 33 від 01.11.2018 з порушенням строку реєстрації на 13 календарних днів. При цьому, на переконання відповідача, виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера не допускається. Відповідач зауважив, що статтею 120-1 Податкового кодексу України не визначено виключень щодо застосування штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН, в тому числі тих, які після їх реєстрації визнаються як помилково складені. У зв`язку із зазначеним, Головне управління ДФС у Сумській області вважає, що доводи викладені в позовній заяві не спростовують фактів, з урахуванням яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а тому підстави для її задоволення відсутні.
Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена камеральна перевірка Відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) за листопад 2018 року, за результатами якої складено акт від 28.01.2019 № 216/18-28-50-12/02147902 (а.с. 14).
Перевіркою встановлено, що згідно даних ЄРПН Відділом освіти Конотопської міської ради Сумської області складено та зареєстровано у ЄРПН податкову накладну № 33 від 01.11.2018 на суму ПДВ 391313,20 грн., виписану на умовні постачання з типом причини 09, складена з метою перекриття податкового кредиту, яка не надається покупцеві та яка зареєстрована в ЄРПН 13.12.2018 тобто з порушенням строку реєстрації на 13 календарних днів. Отже, перевіркою встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
Суд не погоджується із висновком податкового органу про вчинення позивачем податкового правопорушення у вигляді порушення строків реєстрації податкових накладних, відповідальність за яке передбачена п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України, та зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2018 Відділом освіти Конотопської міської ради Сумської області були внесені відомості до Єдиного реєстру податкових накладних, а саме зареєстровано податкову накладну № 33 від 01.11.2018 на суму ПДВ 391313,20 грн., яка виписана на умовні постачання з типом причини 09, складена з метою перекриття податкового кредиту, яка не надається покупцеві, при цьому було допущено технічну помилку при складанні податкової накладної за порядковим номером 33 при написанні дати замість 30.11.2018 було зазначено 01.11.2018 (а.с. 16, 117).
14.12.2018 позивачем, зважаючи на допущену помилку, було складено та зареєстровано в ЄРПН Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 34 від 30.11.2018 до податкової накладної № 33 від 01.11.2018 (а.с. 17, зворотній бік а.с. 117).
15.12.2018 Відділом освіти Конотопської міської ради Сумської області було складено та зареєстровано в ЄРПН нову зведену податкову накладну № 35 від 30.11.2018 на суму ПДВ 391313, 20 грн. (а.с. 18, 118).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів проводити перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, проведення перевірок, в тому числі камеральних (п.п. 62.1.3 п. 62.2 ст. 62 Податкового кодексу України).
Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
21.12.2016 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від № 1797-VІІІ положення якого набрали чинності з 01.01.2017, змінено редакцію п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України та розширено предмет камеральної перевірки шляхом включення до нього питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Статтею 76 Податкового кодексу України визначено порядок проведення камеральних перевірок. Відповідно до приписів цієї статті камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Згідно із пп. б) п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу) (тип причини «09»).
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Отже, приписами зазначених норм права встановлено обов`язок особи скласти в установлені терміни (на дату виникнення податкових зобов`язань) податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань.
Згідно із п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних та зареєстрованому в ЄРПН.
Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Згідно із пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 N 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної. Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком. У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються. У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані. Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.
Суд не заперечує проти аргументу ГУ ДФС у Сумській області про неможливість виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номеру, однак вважає за необхідне зазначити, що відповідач дійшов помилкового висновку про те, що позивачем шляхом подання розрахунку коригування було змінено дату складання податкової накладної.
Так, розрахунком коригування від 30.11.2018 № 34 (а.с. 17), у зв`язку з відсутністю податкових зобов`язань, позивач коригував показники податкової накладної від 01.11.2018, а не змінював дату формування податкової накладної. Вказаний розрахунок коригування прийнятий контролюючим органом 14.12.2017 (а.с. 41).
Підпунктом 120-1.1. статті 12-1 Податкового кодексу України, передбачено притягнення платника податку на додану вартість до відповідальності у вигляді штрафу за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Отже, вказаною нормою права визначено підстави відповідальності платника податку за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. При цьому, єдиною підставою такої відповідальності є порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового Кодексу України, для реєстрації податкової накладної.
У свою чергу, як зазначено вище, обов`язок платника податку щодо складення податкової накладної виникає на дату виникнення податкових зобов`язань (п. 201.1 ст.201 Податкового Кодексу України). Тобто, за умови відсутності податкових зобов`язань у платника податків не виникає обов`язку скласти податкову накладну, а відповідно не виникає і обов`язку зареєструвати таку податкову накладну в ЄРПН.
Таким чином, реєстрація податкової накладної, в якій помилково зазначено її дату складання, за умови того, що у платника податків не виникло податкових зобов`язань на дату, яку помилково зазначено у такій податковій накладній, не може свідчити про недотримання платником податку обов`язку щодо дотримання строків її реєстрації.
Відповідно до ч. 1 ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Отже, визначальною ознакою податкового правопорушення є протиправність дій чи бездіяльності, у тому числи, платника податку.
Оскільки, у спірному випадку допущена платником податку помилка у даті складення податкової накладної не може свідчити про протиправність його дій чи бездіяльності, то відсутні підстави і для висновку про те, що у спірних правовідносинах позивачем допущено податкове правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПКУ, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Момент виникнення податкового боргу визначається наступним днем, після спливу строків для сплати платником податків узгодженого грошового/податкового зобов`язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством, строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.
Пунктом 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Згідно із пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Законний інтерес - це юридичний інтерес, що заснований на законі і випливає з нього, схвалюється ним, хоча і не закріплений у конкретних правових нормах. Так можна говорити про загальні законні інтереси осіб - учасників адміністративного процесу (досягнення юридично значущого результату, прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі) і персоніфіковані законні інтереси (інтерес особи у встановленні конкретних фактів, що доводять його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення або обґрунтовують його позицію у зв`язку зі зверненням у компетентний державний орган).

Суд зауважує, що обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду справи у межах спірних правовідносин відсутній факт порушення оскаржуваною податковою вимогою прав та законних інтересів позивача, оскільки спірний акт індивідуальної дії не має юридичного значення, тобто не може слугувати підставою для стягнення податкового боргу у зв`язку із відкликанням такої податкової вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним, ефективним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 19.02.2019 № , а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області до Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа - Конотопське управління Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 19.02.2019 № .

Стягнути на користь Відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області (41615, Сумська область, м. Конотоп, вул. Жарікова, 12, ідентифікаційний код 02147902) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ідентифікаційний код 39456414) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 25.07.2019