Справа № 420/3703/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3703/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування Постанови ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., Постанови ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн.,-

ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати Постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., та ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.08.2018р. набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649 якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, у зв`язку з чим виплата розрахованої доплати у розмірі 25970,04грн. проводиться у наступному порядку: доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто, з 21.01.2019р. по 28.02.2019р. в сумі 3563,53грн. зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 05.03.2019р.; залишок доплати пенсії за період з 07.05.2018р. по 20.01.2019р. в сумі 22316,51грн. буде виплачено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1. Відповідно до ч.2 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649 для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Питання перевірки обґрунтованості розрахованої суми, а також виплати коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, вирішується в Пенсійному фонді України комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Відповідно до Наказу від 29.08.2018р. №148 у Пенсійному фонді України створено відповідну Комісію, котра в ході опрацювання наданих документів перевіряє дату ухвалення рішення суду та дату його надходження до боржника, наявність копій судових рішень або виконавчого листа, обґрунтованість розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті по рішенням суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після 01.01.2013р. На даний час на запит Пенсійного фонду України головним управлінням для формування реєстру в електронній формі підготовлено, та 18.01.2019р. направлено інформацію про судові рішення, ухвалені починаючи з 01.01.2018р. по 31.12.2018р., за якими наявна сума невиплачених коштів. Водночас, запит Пенсійного фонду України щодо формування реєстру судових рішень за 2019 рік для направлення їх на розгляд до Комісії на адресу головного управління ще не надходив. Також, відповідно до п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Крім того, невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області стверджує, що рішення суду виконано ще до відкриття виконавчого провадження, про що головне управління повідомило відділ примусового виконання рішень листом від 20.05.2019р. з наданням підтверджуючих документів.

Відповідач Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 19.07.2019р. вхід.№ЕП/5373/19), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. спірних Постанов ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., та ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн., оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення суду в повному обсязі не виконано. Також, посилання позивача на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, на думку відповідача, є безпідставним, оскільки боржником не вчинено жодних дій па виконання вказаного Порядку. Крім того, здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати, та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Також, жодних доказів на підтвердження відсутності коштів для виплати стягувачу пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не надано. До того ж, відповідач наголошує, що стягнення виконавчого збору відбувається одразу з відкриттям виконавчого провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/3703/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування Постанови ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., Постанови ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи, не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшло клопотання (від 18.07.2019р. вхід.№ЕП/5362/19) про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження, а представник відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання, призначене на 19.07.2019р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 06.05.2019р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С., за наслідками розгляду заяви стягувача ОСОБА_1 , винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59024041, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду по справі №1540/4509/18 від 15.02.2019р. щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.05.2018р. з урахуванням: щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018року №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018р. №26 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; грошової допомоги для оздоровлення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 р. №27 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018 року №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 року №29 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; святкової премії до 25-річчя Збройних Сил України відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 року №28 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом з`ясовано, що 06.05.2019р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. винесено Постанову про стягнення виконавчого збору ВП №59024041, якою з боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стягнуто виконавчий збір у розмірі 16692грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з невиконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у повному обсязі вимог виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду по справі №1540/4509/18 від 15.02.2019р., головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. винесено Постанову про накладення штрафу від 06.06.2019р. ВП №59024041, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області накладено штраф в сумі 5100грн.

Не погодившись із винесеними головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. Постановами ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн., позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області Постанова ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., Постанова ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн., винесено державним виконавцем правомірно, з повним дотриманням положень чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. у справі №1540/4509/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення йому пенсії з 07.05.2018 р. з врахуванням: щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018 року №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018р. №26 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; грошової допомоги для оздоровлення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 р. №27 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018 року №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 року №29 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та святкової премії до 25-річчя Збройних Сил України відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 року №28 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.05.2018р. з урахуванням: щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018 року №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018р. №26 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; грошової допомоги для оздоровлення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 р. №27 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018 року №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 року №29 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; святкової премії до 25-річчя Збройних Сил України відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 року №28 про сплату єдиного соціального внеску старшого солдата ОСОБА_1 , за період з лютого 2016 року по січень 2018 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019р. у справі №1540/4509/18 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018р., повернуто апелянту.

Відповідно до ч.2 ст.325 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Таким чином, судом з`ясовано, що Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. у справі №1540/4509/18 набрало законної сили.

Судом з`ясовано, що 20.05.2019р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надіслано Лист №8591/03 «Про виконання рішення», у якому викладено прохання щодо закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2019р. по справі №1540/4509/18, оскільки на підставі Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. по справі №1540/4509/18, яке набрало законної сили відповідно до ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019р., ОСОБА_1 07.02.2019р. проведено перерахунок призначеної пенсії по інвалідності з 07.05.2018р. з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення за період з лютого 2016року по січень 2018року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018р. №26 про сплату єдиного соціального внеску за період з лютого 2016року по січень 2018року; грошової допомоги для оздоровлення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018р. №27 про сплату єдиного соціального внеску за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018р. №29 про сплату єдиного соціального внеску за період з лютого 2016 року по січень 2018 року; святкової премії до 25-річчя Збройних Сил України відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2018р. №15 про виплату грошового забезпечення за період з лютого 2016 року по січень 2018 року та довідки військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018р. №28 про сплату єдиного соціального внеску за період з лютого 2016 року по січень 2018 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019р. становить 6600,15грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 21.01.2019р. по 28.02.2019р. в сумі 3653,53грн. зарахована на його поточний рахунок 05.03.2019р. Доплата пенсії за період з 07.05.2018р. по 20.01.2019р. в сумі 22316,51грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016року №1404-VIII (зі змінами та доповненнями) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1,2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, у тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019рік» з 1 січня 2019р. розмір мінімальної заробітної плати становить 4173 гривні.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав, за якими виконавчий збір не підлягає стягненню з боржника.

Зокрема, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012року за №489/20802, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Отже, проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

Таким чином, із системного аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що за примусове виконання виконавчого документа справляється відповідний збір, про що державний виконавець зобов`язаний зазначити при відкритті виконавчого провадження та прийняти окреме рішення про стягнення з боржника виконавчого збору, тобто зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що судове рішення, на виконання якого видано виконавчий лист у справі №1540/4509/18, зобов`язального характеру, тому підстави для несплати виконавчого збору з підстав, встановлених пунктом 3 частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», у даному випадку відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постановах від 12.12.2018р. у справі №703/1115/17, від 26.09.2018р. у справі №750/5082/17, від 21.11.2018р. у справі №750/7406/17.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ГУ ПФУ в Одеській області у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк для добровільного виконання рішення суду, підтвердження повного виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. у справі №1540/4509/18 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не надано, суд дійшов висновку, що державним виконавцем цілком правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа, та стягнуто виконавчий збір.

Що стосується позовної вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною та скасування Постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У Рішенні від 30 червня 2009року №16-рп/2009 Конституційним Судом України зазначено, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Так, судом встановлено, що правомірність своїх дій під час перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області обґрунтовує наявністю Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649.

Водночас, з означеною позиціє Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області погодитися неможливо, з урахуванням наступного.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

В силу п.5 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

При цьому, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження прийняття комісією відповідного рішення, оформленого протоколом та доказів того, що Управлінням направлено на розгляд Комісії Пенсійного фонду України відповідний пакет документів, як то передбачено положеннями Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що жодних доказів на підтвердження вчинення ГУ ПФУ в Одеській області дії щодо виплати ОСОБА_1 пенсії, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Водночас, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області Листом від 20.05.2019р. №8591/03 «Про виконання рішення» Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області лише поінформовано про хід виконання рішення суду, та зазначено, що доплата пенсії за період з 07.05.2018р. по 20.01.2019р. в сумі 22316,51грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1, у зв`язку з чим, жодних обґрунтувань щодо повного виконання рішення суду, означений лист органу Пенсійного фонду не містить.

Також, суд вважає за доцільне наголосити, що означені обставини, могли бути підставою для звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. Проте, дані обставини жодним чином не свідчать про виконання боржником рішення суду у повному обсязі.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. у справі №1540/4509/18 у повному обсязі не виконано, суд дійшов висновку, що приймаючи спірні Постанови ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., та ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторія Сергіївна діяла виключно на підставі, у межах своїх повноважень, та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволенню не підлягають.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування Постанови ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., Постанови ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн., не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65072, м.Одеса, площа Бориса Дерев`янко,1, ) про визнання протиправними та скасування Постанови ВП №59024041 від 06.05.2019р. щодо стягнення виконавчого збору в сумі 16692грн., Постанови ВП №59024041 від 06.06.2019р. щодо накладення штрафу в сумі 5100грн., відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.287 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.287 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.