Справа № 420/2322/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/2322/19

Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В. ухвала суду першої інстанції постановлена у м. Одеса 22 травня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про проходження публічної служби,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме: визнання протиправним та скасування наказу № 54 від 21 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із вступом на військову службу за контрактом; поновлення на посаді та здійснення відповідного запису у трудовій книжці; зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 21 липня 2016 року по 23 жовтня 2018 року, у сумі 239 158,12 грн., а також компенсацію за несвоєчасну виплату середнього заробітку, у розмірі 127 557,72 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року повернуто адміністративний позов без розгляду, згідно ч. 2 ст. 123 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо необхідності повернення його адміністративного позову, так як останній відповідав встановленим КАС України вимогам.

При цьому, апелянтом зазначено, що ним з поважних причин пропущено встановлений КАС України строк звернення до адміністративного суду, так як ним вживались заходи з досудового вирішення спірних правовідносин.

Крім того, апелянт зазначає, що у спірний період він проходив військову службу, а тому не міг вчасно звернутись до суду з відповідним адміністративним позовом.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністра оборони України № 655 від 14 липня 2016 року вирішено укласти з офіцерами запасу контракти про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу, строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, прийняти їх на військову службу за контрактом та призначити, зокрема, капітана 1 рангу запасу ОСОБА_1 офіцером групи мобілізаційно-кадрової роботи управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ.

На виконання цього наказу позивачем укладено контракт та 20 липня 2016 року подано рапорт про звільнення з державної служби у зв`язку з призивом на військову службу за контрактом.

Внаслідок чого, Командуванням ВМС ЗСУ 21 липня 2016 року видано наказ № 54 про звільнення позивача з посади провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ.

При цьому, позивачем 15 вересня 2016 року подано рапорт начальнику групи мобілізаційно-кадрової роботи управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ про збереження за ним посади провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування ВМС ЗСУ та середнього заробітку за даною посадою у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом на особливий період.

Проте, позивачу відмовлено у задоволенні його заяви за причиною його звільнення з державної служби за власним бажанням за заявою від 20 липня 2016 року.

В свою чергу, у період з 21 липня 2016 року по 23 жовтня 2018 року, позивач перебував на військовій службі за контрактом на посаді офіцера мобілізаційного відділу управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ.

З 24 жовтня 2018 року наказом Командувача ВМС ЗСУ від 24 жовтня 2018 року № 62 ОСОБА_1 , відповідно до ст. 31 ЗУ «Про державну службу», призначено на посаду головного спеціаліста мобілізаційного відділу управління персоналу штабу Командування ВМС ЗСУ, як такого, що успішно пройшов конкурс.

Між тим, не погоджуючись з правомірністю свого звільнення позивачем оскаржено наказ Командування ВМС ЗСУ № 54 від 21 липня 2016 року у судовому порядку.

Внаслідок чого, судом першої інстанції встановлено, що позивачем пропущено встановлений строк звернення до адміністративного суду, а тому зроблено висновок, з яким погоджується колегія суддів, про повернення позивачу його адміністративного позову, відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, з огляду на наступне

Так, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частиною 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про його звільнення з посади провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 54 від 21 липня 2016 року, що виданий у зв`язку зі вступом позивача на військову службу за контрактом.

При цьому, позивачем, з метою збереження за собою посади та середнього заробітку провідного спеціаліста мобілізаційного відділу управління оборонного планування штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, згідно приписів ст. 119 КЗпП, 15 вересня 2016 року подано відповідний рапорт.

Проте, 07 листопада 2016 року позивачу відмовлено у задоволенні відповідного рапорту, так як ним добровільно 20 липня 2016 року подано заяву про звільнення зі служби.

В свою чергу, вважаючи протиправним своє звільнення 21 липня 2016 року з державної служби, позивач звернувся 19 квітня 2019 року до суду з даним адміністративним позовом.

Між тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема, строком звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, що установлений чинним процесуальним законодавством.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку, процесуальним законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин та на момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом встановлено місячний строк звернення до суду з позовом у справах щодо звільнення з публічної служби.

В свою чергу, позивачем не заперечується факт своєї обізнаності з оскаржуваним наказом після його видання та після вступу на військову службу у липні 2016 року.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, при поданні позивачем 15 вересня 2016 року вищезазначеного рапорту своєму керівництву ним зазначено реквізити оскаржуваного наказу, що беззаперечно свідчить про обізнаність позивача у його існуванні, про факт обізнаності у порушенні своїх прав, а також про початок відліку процесуального строку звернення до суду.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення поданого позивачем адміністративного позову, так як ним більш ніж на 2,5 роки пропущено встановлений КАС України строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому, є безпідставними посилання позивача на використаний ним досудовий порядок врегулювання спірних правовідносин, так як такі дії вчинялись позивачем у 2016 році, а даний позов подано у 2019 році

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними посилання позивача на факт проходження військової служби, як на обставину, що унеможливила його звернення до суду з даним позовом, так як перебування позивача на військовій службі за контрактом не могло повністю обмежувати його пересування та можливість листування на протязі 2,5 років.

Більш того, з жовтня 2018 року позивач звільнився з військової служби та продовжив працювати на раніше займаній посаді державного службовця.

В свою чергу, позивачем жодним чином не спростовано висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропуску позивачем встановленого КАС України строку звернення до суду.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.