Справа № 1540/5009/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/5009/18

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І. Дата і місце ухвалення: 27.11.2018р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 26 грудня 2017 року №479773/36501757, №479767/36501757, №479768/36501757 і №479769/36501757 та зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р. і №297 від 28.11.2017р. станом на дату подання їх на реєстрацію.

Позов обґрунтовувало тим, що у зв`язку з отриманням передплати за договором №278 від 11.12.2014р., укладеним з ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ», позивачем було складено податкові накладні та направлено їх 13.12.2017р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, того ж дня ТОВ «НОВІКОН» отримало повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних у зв`язку з відповідністю їх критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017р. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії підтверджуючих документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. 18.12.2017р. позивачем надіслано ДФС України пояснення та копії документів, які відповідачем не враховано та прийнято рішення від 26 грудня 2017 року №479773/36501757, №479767/36501757, №479768/36501757 і №479769/36501757 про відмову в реєстрації податкових накладних. Позивач вважає безпідставним посилання податкового органу на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання, оскільки товариство не здійснює постачання товарів, які ним придбаваються у інших суб`єктів господарювання, а тому досягнення точного співпадіння товарів, що придбаваються, з товарами, що постачаються, фактично неможливо. ТОВ «НОВІКОН» передає конструкції металопластикові, як товар, виготовлений із сировини, придбаної у інших суб`єктів господарювання. В оскаржуваних рішеннях відсутня чітка підстава для відмови в реєстрації накладних, як і відсутні дані про документи, яких не вистачає, або які складені з порушенням законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДФС України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 27.11.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «НОВІКОН».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р. і №297 від 28.11.2017р. стало ненадання ТОВ «НОВІКОН» істотних документів, зокрема, документів щодо оплати товару, актів прийому-передачі товару, видаткових накладних, документів щодо перевезення товару. А відтак, рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних з посиланням на надання платником податку копій документів, які складено з порушеннями законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, є цілком законними та обґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.12.2014р. між ТОВ «НОВІКОН» (постачальник) та ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ» (покупець) укладено договір поставки №278, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити за товар (конструкції металопластикові) на умовах договору. Вартість кожної партії товару, що поставляється згідно з цим договором, визначається у додатку до договору або у рахунках-фактурах, що складені згідно замовлення покупця. Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку. Покупець зобов`язаний здійснити попередню оплату у розмірі 100% вартості партії протягом 5 (п`яти) банківських (робочих) днів з моменту отримання рахунку-фактури або погодження сторонами додаткової угоди до договору.

На виконання вказаного договору позивачем виписаний ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ» рахунок на оплату №573 від 20.11.2017р., за яким:

- 24.11.2017р. ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ» було перераховано на рахунок позивача передплату в розмірі 503043,32 грн. (в т.ч. ПДВ у розмірі 83840,54 грн.);

- 27.11.2017р. ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ» було перераховано на рахунок позивача передплату в розмірі 577000 грн. (в т.ч. ПДВ у розмірі 96166,67 грн.);

- 28.11.2017р. ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ» було перераховано на рахунок позивача передплату в розмірі 204712,65 грн. та 224373,99 грн. (в т.ч. ПДВ в сумі 715114,45 грн.).

Необхідне для виробництва металопластикових конструкцій - устаткування та матеріали, зокрема, склопакети, фурнітуру для вікон та дверей, профіль ПВХ, реалізованих на користь ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ», ТОВ «НОВІКОН» було придбано у контрагентів ТОВ «РЕХАУ», ТОВ «ВІНПРО», ТОВ «ГЛАС ТРЬОШ ОДЕСА» на підставі укладених з ними договорів поставки, копії яких наявні в матеріалах справи.

13.12.2017р. позивачем направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р. та №297 від 28.11.2017р.

Того ж дня ТОВ «НОВІКОН» отримало квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, в яких зазначалося: «відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗНД: 3925.<%REFINE%>. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п.«в» п.п.201.16.1 п.20.1 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017р. №567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу».

18.12.2017р. повідомленнями №18/12/17/1, №18/12/17/2, №18/12/17/3, №18/12/17/4ТОВ «НОВІКОН» направило до ДФС України в електронному вигляді пояснення по кожній податковій накладній щодо господарської операції з ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ» для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, договір №278 від 11.12.2014р., виписки з рахунку позивача, договори поставки, укладені з контрагентами постачальниками ТОВ «РЕХАУ», ТОВ «ВІНПРО», ТОВ «ГЛАС ТРЬОШ ОДЕСА», видаткові накладні.

Проте, рішеннями комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 26 грудня 2017 року №479773/36501757, №479767/36501757, №479768/36501757 і №479769/36501757 позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р. і №297 від 28.11.2017р., з посиланням на те, що вказані податкові накладні складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

ТОВ «НОВІКОН» не погодилося із зазначеними рішеннями відповідача та звернулося до ДФС України зі скаргами на рішення Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних.

Листом №5017/6/99-99-11-04-25 від 12.02.2018р. ДФС України позивача повідомила про те, що Комісією ДФС з питань розгляду скарг прийняті рішення від 11.01.2018р. про задоволення скарг позивача, скасування рішень комісії ДФС та внесення відповідних записів до Єдиного реєстру податкових накладних про реєстрацію податкових накладних №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р., №297 від 28.11.2017р.

При цьому, вказані рішення від 11.01.2018р. на адресу позивача не надійшли, а податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зв`язку з цим, ТОВ «НОВІКОН» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень від 26 грудня 2017 року про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

З матеріалів справи, також, вбачається, що листом ДФС України №6783/н/99-99-11-04-14 від 11.05.2018р. повідомлено позивача про те, що ДФС України допущено технічну помилку щодо інформування товариства про задоволення його скарг на рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. У зв`язку з цим, слід вважати правильним наступний результат розгляду зазначених скарг: «Комісією ДФС з питань розгляду скарг прийнято рішення від 11.01.2018р. №4665/73/36501757 про залишення скарг товариства без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін».

Зазначеного рішення про результати розгляду скарг від 11.01.2018р. відповідач на адресу позивача також не направив.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, виходив з того, що надані ТОВ «НОВІКОН» документи на адресу відповідача цілком відповідають вимогам, викладеним Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У спірних рішеннях від 26 грудня 2017 року №479773/36501757, №479767/36501757, №479768/36501757 і №479769/36501757 про відмову в реєстрації податкових накладних відсутня будь-яка конкретизація, яких саме документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних, або які саме документи складено з порушеннями. При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, у тому числі платіжних доручень, товарно-транспортних накладних, зазначивши, що такі доводи спростовуються матеріалами справи. Зокрема, позивачем надані виписки з банку, які підтверджують факти оплати коштів, а товарно-транспортні накладні позивач не мав надавати з підстав подання на реєстрацію накладних за подією попередньої оплати.

Також, при прийнятті оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що податкові накладні, реєстрація яких була зупинена з 1 грудня 2017 року до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VІІ від 07.12.2017р., підлягали реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, однак станом на теперішній час податкові накладні ТОВ «НОВІКОН» №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р., №297 від 28.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних так і не зареєстровані.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог товариства та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабміну України від 29.12.2010р. №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи містить пункт 201.16 статті 201 ПК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зі змісту квитанцій від 13.12.2017р. вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р., №297 від 28.11.2017р. критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну України від 13.06.2017р. №567.

Дослідивши вказані квитанції колегія суддів встановила, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним у квитанціях не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних.

У вказаних квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом №567. Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків містив у собі визначення трьох різних критеріїв моніторингу податкової накладної:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Проте, фіскальним органом у квитанції зазначено лише про невідповідність обсягу постачання обсягу придбання по товарах згідно УКТЗЕД, що не відповідає жодному критерію, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Як зазначалось вище, для підтвердження реальності господарських операцій, щодо яких складено податкові накладні №294 від 24.11.2017р., №295 від 27.11.2017р., №296 від 28.11.2017р., №297 від 28.11.2017р. ТОВ «НОВІКОН» надало ДФС України в електронному вигляді пояснення по кожній податковій накладній щодо господарської операції з ТОВ «ЮГ-УКРСТРОЙ», договір №278 від 11.12.2014р., укладений з вказаним контрагентом, виписки з рахунку у банку, договори поставки, укладені з контрагентами постачальниками ТОВ «РЕХАУ», ТОВ «ВІНПРО», ТОВ «ГЛАС ТРЬОШ ОДЕСА», видаткові накладні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем пояснення та первинні документи надавали податковому органу можливість здійснити реєстрацію податкових накладних, оскільки з них являється за можливе встановити зміст господарських операцій.

Колегія суддів критично ставиться до тверджень апелянта про ненадання ТОВ «НОВІКОН» істотних документів, зокрема, документів щодо оплати товару, актів прийому-передачі товару, видаткових накладних, документів щодо перевезення товару. Матеріалами справи підтверджено надання товариством відповідачу виписок з банку, які підтверджують факти оплати коштів, видаткових накладних.

Щодо ненадання товарно-транспортних накладних та актів прийому-передачі товару, то колегія суддів зазначає, що такі документи ТОВ «НОВІКОН» не мало обов`язку подавати, оскільки податкові накладні подано на реєстрацію за подією попередньої оплати.

Таким чином, незважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо поставки товару, рішеннями комісії ДФС України від 26 грудня 2017 року №479773/36501757, №479767/36501757, №479768/36501757 і №479769/36501757 ТОВ «НОВІКОН» відмовлено в реєстрації податкових накладних з підстав «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Відповідно до абз.1 постанови Кабміну України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017р. (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 зазначеної постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Оцінюючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення комісії ДФС України від 26 грудня 2017 року №479773/36501757, №479767/36501757, №479768/36501757 і №479769/36501757 є такими, що винесені без належних для цього правових підстав, а тому вони підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ДФС України та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук