Справа № 520/5944/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 липня 2019 р. справа № 520/5944/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) про скасування вимоги про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22539-58 від 01.03.2019 року;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22539-58 від 01.03.2019 року;

- стягнути з Головного управління ДФС України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у квітні 2019 року отримав податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22538 від 01.03.2019 з єдиного соціального внеску у сумі 1319,12 грн. На думку, позивача рішення податкового органу безпідставне та незаконне, оскільки, єдиний внесок був сплачений у повному обсязі у встановлений термін, однак, сплата була помилково здійснена не на відповідні рахунки. Так як, ФО-П ОСОБА_1 фактично здійснено всі необхідні дії для повного та своєчасного виконання податкового обов`язку, то помилкове зазначення розрахункового рахунку на який таких внесок сплачується не є достатньою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений строк, а відтак і для прийняття вимоги.

Представником Головного управління ДФС в Харківській області до суду надано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що з огляду на здійснення позивачем несвоєчасної сплати боргу з самостійно нарахованого ФО-П ОСОБА_1 єдиного внеску, контролюючим органом, на підставі облікових даних платника прийнято податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ф-22538 від 01.03.2019. Таким чином, оскаржуване рішення є правомірним, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій зазначає, що обов`язковою умовою вчасної сплати єдиного соціального внеску є прийняття банком платіжного доручення для перерахування єдиного соціального внеску на рахунок Державного казначейства та зарахування вказаних коштів. Проте, позивач не був проінформований на номер якого саме рахунку слід вплачувати єдиний внесок, тому здійснено помилкове перерахування коштів не на той субрахунок, проте вказане перерахування відбулось у строк, встановлений ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Ухвалою суду від 14.06.2019 року відкрито провадження по справі за загальними правилами, призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач прибув у судове засідання, наполягав на задоволенні позову, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, склав на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. Надав через канцелярію суду клопотання, в якому зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстроване як суб`єкт господарювання фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.11.2018 року за №0219882.

Як платник податків та внесків, перебуває на обліку в Східній об`єднаній державній податковій інспекції м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області (Слобідський район) (а.с.8-11).

06.02.2018 року позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, якою визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 1638,12 грн. (а.с.15-17, 18).

04.01.2019 року Фізичної особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено єдиний внесок у розмірі 1638,12 грн. за 4 квартал 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням №9 від 04.01.2019 (а.с.14).

01 березня 2019 року Головного управління ДФС в Харківській області відповідно до статті 25 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22539-58 з єдиного соціального внеску у сумі 1319,12 грн. (а.с.7).

Не погодившись зі спірної вимогою позивач оскаржив її до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України №22944/6/99-99-11-05-02-25 від 17.05.2019 року вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 01.03.2019 №Ф_-22539-58 ГУ ДФС у Харківській області залишено без змін, а скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - без задоволення (а.с.12-13).

Вважаючи, що спірна вимога контролюючого органу порушує права позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1, 4 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.5, 6, 7 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, не пізніше 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно ч.10, 11 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" днем сплати єдиного внеску вважається, зокрема, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зауважує, що аналогічна норма про день, який вважається днем сплати єдиного внеску міститься в Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449.

Таким чином, з аналізу приписів податкового законодавства слідує, що єдиний внесок вважається сплаченим у разі його перерахування платником податків на рахунок органу доходів і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в повній мірі та своєчасно сплачувався єдиний внесок, про що свідчить платіжне доручення, згідно якого зазначені в ньому кошти сплачені та надійшли до державного бюджету (а.с.14).

Тобто, позивачем виконаний покладений на нього обов`язок зі сплати єдиного внеску.

Разом з тим, відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 2 пункту 2 та 3 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Таким чином, суд доходить висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) за ЄСВ застосовують лише у разі ненарахування та несплати узгодженої суми грошового зобов`язання, а не у разі помилково сплачених сум на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для прийняття вимоги про сплату боргу чи застосування штрафних санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставним прийняття податкової вимоги за несвоєчасну сплату єдиного внеску у відношенні до позивача, оскільки помилкове зазначення іншого розрахункового рахунку, не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 30.01.2018 року по справі № 810/875/17 (№ К/9901/1454/17), постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 813/1008/16 (№ К/9901/22080/18), постанові від 02 жовтня 2018 року по справі № 826/13383/17 (№ К/9901/59124/18).

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином повноти та обґрунтованості податкової вимоги Головного управління ДФС у Харківській області №Ф-22539-58 від 01.03.2019 року, а тому позовні вимоги про скасування зазначеного рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування вимоги про сплату боргу, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22539-58 від 01.03.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України в Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко