Справа № 826/17582/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2019 року

Київ

справа №826/17582/18

адміністративне провадження №К/9901/20654/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 826/17582/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним, скасування податкового повідомлення-рішення та визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві подані нарочно 22.07.2019.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Відтак касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Водночас доводи касаційної скарги дублюють зміст Акта перевірки, а в якості порушення судом першої і апеляційної інстанції норм права зазначено, що судами проігноровано доводи відповідача щодо обґрунтованості прийнятих оскаржуваних рішень.

Проте, суд зазначає, що наведене скаржником обґрунтування є абстрактним та таким, що не дає змогу встановити підстави касаційного оскарження, а саме в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а тому скаржнику слід уточнити обґрунтування своїх вимог із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при вирішенні позову та дослідженні обліку операцій з готівкою, та зазначити, які саме документи, на думку відповідача, судом помилково було прийнято до уваги, а яким безпідставно не надано правової оцінки.

Отже, оскільки касаційна скарга не містить конкретного обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, скаржнику слід усунути цей недолік касаційної скарги.

Крім того, як вбачається з тексту касаційної скарги, скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції.

Проте, як вбачається з судових рішень першої та апеляційної інстанції у цій справі, суд апеляційної інстанції залишив без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позову.

Зазначені обставини не узгоджуються з прохальною частиною касаційної скарги, оскільки скаржник фактично просить касаційний суд скасувати лише рішення апеляційного суду не зазначаючи при цьому, яке рішення має ухвалити касаційний суд за наслідками розгляду його касаційної скарги щодо рішення суду першої інстанції та по суті позовних вимог.

Вимоги касаційної скарги мають узгоджуватись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, які регламентовані положеннями статті 349 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 826/17582/18 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України;

- зазначити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,

Суддя Верховного Суду