Справа № 743/1191/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1191/19 Суддя (судді) першої інстанції: Павленко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Драч М.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління ДПС України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідача, згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10.01.2019, затримано з поміщенням до ПТПІ терміном на шість місяців з метою його ідентифікації. Відповідач не має документів, на підставі яких можливе його повернення до Народної Республіки Бангладеш, його особу не ідентифіковано. Позивачем були вжиті заходи для ідентифікації особи відповідача для подальшого прийняття рішення про його примусове видворення, зокрема надсилалися запити через Департамент консульської служби МЗС України до Посольства Бангладеш у м. Варшава, яке є уповноваженим органом щодо ідентифікування та документування громадян Народної Республіки Бангладеш. Проте на даний час відповіді на вищезазначені запити не надходили. У зв`язку з чим позивач просить продовжити строк затримання відповідача на 6 місяців.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.07.2019 р. адміністративний позов Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання задоволено. Продовжено строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на шість місяців до 08 січня 2020 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за час перебування на території України відповідач законів не порушував, до відповідальності не притягувався, від органів, які реалізують державну політику у сфері міграції не переховувався. Зауважує, що процес ідентифікації особи без громадянства та забезпечення її видворення за межі території країни не обов`язково повинен супроводжуватися безумовним триманням такої особи у відповідних пунктах. Зі свого боку відповідач зарекомендував себе як особа, яка готова до співпраці з органами ДМС.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили у зв`язку із чим колегія суддів визнала за можливе подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України від 09.01.2019 постановлено повернути відповідача до країни походження - Народної Республіки Бангладеш.

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11.01.2019 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту. Зараховано строк затримання з 08.01.2019 в строк адміністративного арешту.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10.01.2019, у справі №725/138/19 відповідача затримано з метою ідентифікації його особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на термін шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 12 год. 00 хв. 08.01.2019. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

З листа Адміністрації ДПС України від 16.05.2019 вбачається, що згідно роз`яснень радника Почесного консула Народної Республіки Бангладеш у м. Києві, Почесне Консульство Народної Республіки Бангладеш у м. Києві не наділено повноваженнями здійснювати заходи щодо ідентифікації громадян Бангладеш та видачі їм паспортних або проїзних документів для повернення до країни походження. Такими повноваженнями наділене виключно Посольство Бангладеш у Варшаві.

09.01.2019 та 14.01.2019 позивачем на адресу Департамента консульської служби МЗС України, а також 14.01.2019 на адресу Надзвичайного і Повноважного Посла України в Турецькій Республіці, направлялися повідомлення про затримання відповідача та проханням щодо сприяння через можливості Посольства Народної Республіки Бангладеш в Анкарі в ідентифікації особи відповідача.

З листа від 14.03.2019 вбачається, що представник Адміністрації ДПС України звертався до Департаменту консульської служби МЗС України з проханням доручити Посольству України в Республіці Польща повторно звернутися до Посольства Бангладеш у м. Варшава з метою встановлення термінів завершення процедур ідентифікації громадян Бангладеш, запити за якими були надіслані у 2018-2019 р.р., а також доручити Посольству України в Республіці Індія надіслати органам Бангладеш запити щодо ідентифікації і документування громадян, які зазначені у списку та інформаційній таблиці, що додаються до листа.

Згідно інформаційної таблиці вбачається, що до зазначеного списку також було включено відповідача.

Відповіді на вказані запити не надходили.

Відповідач не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, котра потребує додаткового захисту.

Дані про те, що відповідач піддавався переслідуванням за расовими, етнічними, релігійними ознаками, чи політичним переконанням в країні походження відсутні.

На час звернення з позовом до суду позивач не отримав інформації про належність відповідача до громадянства Народної Республіки Бангладеш, а також відомостей, котрі ідентифікують його особу.

З урахуванням вищевикладеного, позивач звернувся до суду із позовом про продовження строку тримання відповідача під вартою.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не одержав документів щодо ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , а тому наявні підстави для продовження строку затримання строком на шість місяців.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року N 3773-VI (надалі - Закон N 3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Стаття 30 вказаного Закону регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців (ч. 4).

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені ст. 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

П. 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС;

- у разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці відповідач був поміщений до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Чернігівській області, з місцем розташування с.Розсудів, Ріпкинського району Чернігівської області, шестимісячний строк затримання відповідача закінчується 08.07.2019 р.

Зважаючи на викладене вище, а також беручи до уваги те, що у позивача станом на день звернення до суду відсутні документи, які дають право на перетин державного кордону та невжиття заходів ідентифікації правопорушника з боку посольства Народної Республіки Бангладеш щодо видворення відповідача з території України до країни походження не можливо, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність продовження строку затримання відповідача на шість місяців до 8 січня 2020 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 288, 289, 310, 311, 3136, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко