Справа № 583/2637/19
Суддя: Ковальова О. О.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2637/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:

головуючого - судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі АРТЕМЕНКО О.С.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ПОЛЮЛЯХА Р.В. (місцезнаходження вул. Білопільський Шлях, 18/1 м. Суми)

про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

21.06.2019 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що 15.06.2019 року отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 043416 від 04.06.2019 року, винесену інспектором роти № 2 взводу № 2 БУПП в Сумській області ПОЛЮЛЯХ Р.В. по факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 04.06.2019 року о 21 год. 50 хв. в м. Охтирка по вул. Короленко керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби був неосвітлений державний номерний знак, чим порушив п. 2.9. Правил дорожнього руху України, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Позивач вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки співробітником поліції без події правопорушення, без участі позивача та його повідомлення сфальсифіковано і складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі. Посилаючись на викладене, просив поновити строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 043416 від 04.06.2019 року, винесену інспектором роти № 2 взводу № 2 БУПП в Сумській області ПОЛЮЛЯХ Р.В. по факту скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 , будучи належним чином сповіщеним про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, подав відзив на позовну заяву, в якому просив залишити без змін оскаржувану постанову, а позовні вимоги без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи і заперечення учасників справи, дійшов наступного висновку:

Судом встановлено, що постановою від 04.06.2019 року серії ДП18 № 043416 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170.00 грн. за те, що він 04.06.2019 року близько 21.56 год. в м. Охтирка Сумської області на вул. Короленка, поблизу будинку № 87 керував транспортним засобом «ГАЗ 33023» державний номерний знак НОМЕР_1 , з технічною несправністю, а саме: не працювала під світка заднього номерного знаку в темну пору доби, чим порушив п.п. 30.2 Правил дорожнього руху України. /а.с.4/

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 213, ст. ст. 222, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху України, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За висновком суду відповідачем не надано належних доказів на твердження того, що позивач в порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом за відсутності підсвітки заднього номерного знаку в темну пору доби. Крім того, з наданого відповідачем відеозапису з місця події неможливо зробити висновок, що задній номерний знак на транспортному засобі позивача був не освітленим, а навпаки містить відеозапис фіксування факту освідування позивача на керування транспортного засобу в стані, на думку працівників поліції, алкогольного сп`яніння.

Відповідно до розділу І Інструкції № 1395, яка є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, що визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається Кодексу України про адміністративні правопорушення), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті на підставі статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення приймає рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача викладені у позові, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідачем не надано доказів, які б вказували, що відповідач при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, назвав своє прізвище, посадове становище, ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, забезпечено право скористатися юридичною допомогою адвоката, досліджені докази.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а, відтак, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд вважає, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 30.2 Правил дорожнього руху України, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом враховано правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченні у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає задоволенню також вимога позивача про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За висновком суду позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, постанова серії ДП18 № 043416 від 04.06.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Доказів, які спростовують встановлені судом фактичні дані та висновки суду, сторони не надали.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ПОЛЮЛЯХА Р.В. (місцезнаходження вул. Білопільський Шлях, 18/1 м. Суми) про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 04.06.2019 року серії ДП18 № 043416 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 (сто сімдесят) грн. за порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ПОЛЮЛЯХОМ Романом Володимировичем, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду (майдан Театральний,1 м. Харків) протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА

Повний текст рішення виготовления 23.07.2019 року