Справа № 460/2789/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4698/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року (головуючий суддя: Борискін С.А., місце ухвалення - м. Рівне, дата складення повного тексту рішення - 26.03.2019) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ФОП ОСОБА_1 05.11.2018, звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.08.2018.

Обґрунтовує позов тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем безпідставно та необґрунтовано, оскільки було прийняте на підставі хибних висновків про порушення позивачем вимог щодо своєчасної реєстрації податкових накладних з його вини. Вказує, що такі висновки не відповідають дійсності та не підтверджуються жодним належним і допустимим доказом. Враховуючи своєчасність реєстрації податкових накладних позивачем та не надіслання податковим органом квитанцій про прийняття/неприйняття або зупинення реєстрації таких накладних, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки при його прийнятті було допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підставі викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України, у порядку п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 18.07.2018 № 523/17-00-13-05/.

Відповідно до висновку Акта перевірки, позивачем порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Заперечень на Акт перевірки до контролюючого органу позивачем подано не було.

На підставі Акта перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 09.08.2018 № , у відповідності до якого за звітний період квітень 2018 року встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначений ст. 201, та згідно зі ст. 120-1 Податкового кодексу України на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 140999, 99 грн, застосовано штраф в розмір 10% у сумі 14999,99 грн.

Згідно з розрахунком штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної від 24.04.2018 № 30, від 27.04.2018 № 35, від 24.04.2018 № 31, від 25.04.2018 № 32, від 26.04.2018 № 34, від 24.04.2018 № 29, від 25.04.2018 № 33 складає 1 день кожна (дата реєстрації: 16.05.2018), а податкової накладної від 04.06.2018 № 53 - 2 дні порушення термінів реєстрації (дата реєстрації: 02.07.2018).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки встановив наявність факту порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 191.1.2 п. 191 ст. 191 Податкового Кодексу України, контролюючі органи виконують функції, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;

Згідно п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п. 75.1.1 п. 75.1. ст. 75 Податкового Кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 Податкового Кодексу України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Така податкова накладна/розрахунок коригування вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманою покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкові накладні/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманим продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України передбачено, що якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

З системного аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що на платника податків покладено обов`язок по реєстрації податкової накладної протягом 15 календарних днів, наступних за датою її складання. При цьому обов`язок щодо здійснення відповідної реєстрації покладається на платника податків як відносно податкових накладних, що надаються покупцю, так і податкових накладних, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У матеріалах справи міститься інформація, (в тому числі скріншоти та копії квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування і показників до податкової в Єдиному реєстрі податкових накладних) з ЄРПН (повідомлення про отримання звітності) стосовно реєстрації 16.05.2018 накладної від 24.04.2018 №30, від 27.04.2018 №35, від 24.04.2018 №31, від 25.04.2018 №32, від 26.04.2018 №34, від 24.04.2018 №29, від 25.04.2018 №33, а податкової накладної від 04.06.2018 №53 - 02.07.2018.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, кількість днів порушення термінів реєстрації податкових накладних від 24.04.2018 № 30, від 27.04.2018 № 35, від 24.04.2018 №31, від 25.04.2018 № 32, від 26.04.2018 № 34, від 24.04.2018 № 29, від 25.04.2018 № 33 складає 1 день, а податкової накладної від 04.06.2018 № 53 - 2 дні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (із змінами та доповненнями) затверджено Порядок ведення єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 12 Порядоку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

Згідно п. 13-14 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до п. 21-25 Порядку № 1246, метою отримання зареєстрованих податкової накладної та/або розрахунку коригування платник податку складає запит в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) з дотриманням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг".

Після складення запиту на нього накладається електронний цифровий підпис у порядку, передбаченому для накладення електронного цифрового підпису на податкову накладну. Платник податку надсилає запит за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем до ДФС.

Після отримання запиту в автоматизованому режимі ДФС здійснюється пошук зазначених у запиті податкової накладної та/або розрахунку коригування та формування відповідного повідомлення.

Не пізніше операційного дня, що настає за днем надходження запиту, платнику податку надсилається повідомлення в електронній формі та податкова накладна та/або розрахунок коригування відповідно до запиту.

Платник податку через електронний кабінет шляхом перегляду в режимі реального часу має доступ до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладнихта/або розрахунків коригування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення Порядку № 1246, судом не приймаються твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що ним вчинено всі дії щодо вчасної реєстрації накладних та вчасно відправлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, а також покликання на блокування електронної адреси позивача, оскільки вказані обставини не підтверджено жодними доказами. Крім того, позивачем не долучено повідомлення про направлення на реєстрацію вищевказаних податкових накладних, яке автоматично генерується в Єдиному реєстрі податкових накладних під час здійснення таких дій платником податків.

Отже, ФОП ОСОБА_1 , в порушення вимог п.201.10 ст.201 ПК України, несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкові накладні.

Щодо покликання апелянта в апеляційній скарзі на недопустимість долучених контролюючим органом до матеріалів справи доказів, які не належно засвідченні, то суд апеляційної інстанції такі відхиляє, з огляду на таке.

З метою нормативно-правового врегулювання обміну електронними документами з контролюючими органами відповідно до вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису та згідно з Положенням про Міністерство фінансів України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375, наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 затверджений та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 03.08.2017 № 959/30827 Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами (далі - Порядок № 959/30827).

Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 затверджений Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 03.08.2017 № 959/30827 (далі - Порядок № 557).

Пунктом 16 Порядку № 557, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник такого документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з ЕЦП підписувача (підписувачів) відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Оригінал електронного документа має забезпечувати підтвердження його цілісності та справжності у порядку, визначеному законодавством (у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії).

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (далі - Закон № 851) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону № 851, якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Частиною 5 ст. 99 КАС України передбачено, що якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суд апеляційної інстанції, звертає увагу, що Державною фіскальною службою України листом від 27.02.2019 № 1451/99-99-08-03-05-18 було надано спірні квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 89-97), копії яких неодноразово долучались представником відповідача до матеріалів справи.

Крім цього, позивачем не надано доказів того, що подані документи були спотворені контролюючи органом чи є не ідентичними за документарною інформацією та реквізитами, а тому в суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів у їх достовірності.

Таким чином, наявні в матеріалах справи квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є належними, допустимими і достовірними доказами у справі.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, а тому відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 09.08.2018.

Апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі № 460/2789/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, у яких постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 26.07.2019.