Справа № 580/1243/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1243/19 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року, що прийняте у місті Черкаси, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області, Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- -визнати протиправною бездіяльність Смілянської міської ради Черкаської області щодо не вирішення питання про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

-стягнути з Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10.12.2017 по 19.12.2018 в розмірі 181 385,46 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року позов задоволено частково: стягнуто з виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.12.2017 по 11.12.2018 у сумі 177150 грн 78 коп з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Смілянської міської ради Черкаської області "Про розпуск виконавчого комітету міської ради" №59-4/VІІ від 09.12.2017 міська рада вирішила розпустити виконавчий комітет міської ради 7 скликання та припинити службу в органах місцевого самоврядування та звільнити у зв`язку з розпуском та припиненням повноважень виконавчого комітету, зокрема заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у адміністративній справі №823/2183/17 у задоволенні позову ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Смілянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконком Смілянської міської ради про визнання протиправними дій Смілянської міської ради, визнання нечинними рішень про розпуск та утворення виконавчого комітету міської ради, відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №823/2183/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково, зокрема визнано нечинним та скасовано рішення Смілянської міської ради Черкаської області VII скликання від 09 грудня 2017 року №59-4/VII "Про розпуск виконавчого комітету міської ради" та №59-5/VII "Про утворення виконавчого комітету міської ради", а в решті позову - відмовлено.

Враховуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №823/2183/17, виконавчим комітетом Смілянської міської ради прийнято розпорядження №215-к від 19.12.2018, вирішено вважати ОСОБА_1 такою, що приступила до виконання повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів з 19.12.2018.

У зв`язку з невиплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10.12.2017 по 19.12.2018 позивач звернулася до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 11.12.2017 по 18.12.2018. При цьому, суд вказав, що середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача підлягає стягненню з відповідача за період з 11.12.2017 по 11.12.2018.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (частина перша статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

Статтею 4 КЗпП визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Пунктом 2 частини першої статті 232 КЗпП визначено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Згідно частин першої та другої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що умовами для прийняття судом рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу є: 1) наявність на розгляді у відповідного органу (суду) трудового спору щодо звільнення працівника без законної підстави; 2) рішення органу (суду), який розглядає такий трудовий спір, про поновлення працівника на роботі.

Як вірно вказано судом першої інстанції, доказів перебування на розгляді суду ініційованого позивачем спору щодо її звільнення та поновлення на роботі, матеріали справи не містять. Так само відсутні будь-які відомості та докази прийняття органом (судом), який розглядає трудові спори, рішення про поновлення позивача на роботі.

У свою чергу, спір, що мав місце у справі № 823/2183/17 за позовом ОСОБА_2 не є трудовим спором позивача. Хоч і відповідні вимоги про поновлення її на роботі у ньому були заявлені, проте такий спір не був ініційований позивачем, а тому судом вирішувалося питання щодо захисту прав іншої особи - ОСОБА_2 . У свою чергу, позивач не скористалася правом звернутися до суду із позовом щодо свого незаконного звільнення та щодо поновлення на роботі, а також не реалізувала своє право як третя особа заявити самостійні вимоги на предмет спору у справі № 823/2183/17. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі № 823/2183/17 відмовлено у задоволенні позову про поновлення позивача на роботі.

Як зазначалося, рішенням Смілянської міської ради Черкаської області "Про розпуск виконавчого комітету міської ради" №59-4/VІІ від 09.12.2017 позивача звільнено з посади. В подальшому, у зв`язку із скасуванням вказаного рішення, згідно розпорядження виконавчого комітету Смілянської міської ради №215-к від 19.12.2018 вирішено вважати ОСОБА_1 такою, що приступила до виконання повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів з 19.12.2018.

У свою чергу, будь-яких доказів того, що позивача було поновлено на роботі в період з 11.12.2017 по 18.12.2018 матеріали справи не містять.

Таким чином, всі обов`язкові умови для прийняття рішення про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до статті 235 КЗпП, як то наявність трудового спору позивача та рішення органу, що розглядає такий спір, про поновлення позивача на роботі, відсутні.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про часткове задоволення позову, оскільки відсутні законодавчі підстави для прийняття рішення щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області задовольнити.

Скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області, Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 25.07.2019.