Справа № 501/3285/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 501/3285/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.11.2018р. відкрито провадження у справі №501/3285/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленко В.О. від 17.10.2018р ВП №57147257 про стягнення виконавчого збору в сумі 14892,00грн. та про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 157,00грн.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.05.2019р. направлено для розгляду справу №501/3285/18 до Одеського окружного адміністративного суду, за підсудністю.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що

рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.03.2018р. по справі №501/2725/17 є рішенням немайнового характеру та що згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Позивач, посилаючись на положення ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» зазначив, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Таким чином, положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. Крім того, фактично судове рішення державним виконавцем виконане не було, державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону. У зв`язку з викладеним, управління вважає, що в даному випадку стягнення з головного управління виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є безпідставним.

23.07.2019р. до суду від управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що не погоджується із позовними вимогами Пенсійного фонду. Так, відповідач вказав, що рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/2725/17 було виконано Пенсійним Фондом вже після відкриття виконавчого провадження, а тому 17.10.2019р. виконавче провадження завершено на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та виведено в окремі виконавчі провадження постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Водночас, як зазначив відповідач, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження вже є різновидом витрат виконавчого провадження. У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що вказане свідчить про правомірність подальшого стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. При цьому, щодо стягнення з Пенсійного фонду судових витрат, відповідач вказав, що оскільки суб`єктом владних повноважень не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, однак у судове засідання не з`явились.

24.07.2019р. до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.03.2018р. по справі №501/2725/17 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та провести перерахунок пенсії; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, яка викладена в листі ГУ ПФУ від 23.11.2017 № 1806/К-11; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні розмірах з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» на період з 13 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988, згідно Довідки № 1330 від 28.09.2017 урахуванням індексації і з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ГІФУ Довідки № 1330 від 20.09.2017р., починаючи з 13.11.2016 року; в іншій частині позову відмовлено.

05.09.2018р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленко Василем Олександровичем відкрито виконавче провадження №57147257 з виконання виконавчого листа, виданого 13.08.2018р. Іллічівським міським судом Одеської області про: « зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні розмірах з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» на період з 13 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988, згідно Довідки № 1330 від 28.09.2017 урахуванням індексації і з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ГІФУ Довідки № 1330 від 20.09.2017р., починаючи з 13.11.2016 року»(а.с.64-65).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.09.2018р. №15677/03 повідомлено відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про те, що внаслідок проведеного перерахунку за рішенням суду розмір пенсії ОСОБА_1 становить 1544,26грн. і є нижчим, тому їй збережено розмір раніше призначеної пенсії, який становить 4022,23грн.(а.с.68).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленко Василем Олександровичем від 17.10.2018р. ВП №57147257 встановлено, що 19.09.2018р. виконане судове рішення, у зв`язку з чим, постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №501/2725/17, виданого 13.08.2018р. Іллічівським міським судом Одеської області (а.с.70-71).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленко Василем Олександровичем від 17.10.2018р. у ВП №57147257 стягнуто з Головного управлінння Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчий збір у розмірі 14892,00грн.(а.с.73-74).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленко Василем Олександровичем від 17.10.2018р. у ВП №57147257 стягнуто з Головного управлінння Пенсійного фонду України в Одеській області витрати на проведення виконавчих дій у сумі 157,00грн.(а.с.76-78).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р.

№1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, постанови судів у адміністративних справах.

Згідно ч. 1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 4 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Пунктом 5 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено підстави за яких виконавчий збір не стягується.

Пунктом 9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас ч.9 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" , кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до розділу І Наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року №1300/29430, до видів витрат виконавчого провадження належать, зокрема: виготовлення документів виконавчого провадження( папір; копіювання, друк документів; канцтовари); пересилання документів виконавчого провадження (конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку); послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України N 1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.03.2018р. по справі №501/2725/17 було виконано боржником 19.09.2018р., про що свідчить перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с.69).

Таким чином, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.03.2018р. по справі №501/2725/17 було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області після відкриття виконавчого провадження №57147257.

Враховуючи викладене та те, що стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, а також, те, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, суд вважає, що постанови від 17.10.2018р. ВП №57147257 про стягнення виконавчого збору в сумі 14892,00грн. та витрат виконавчого провадження, які відносяться до коштів виконавчого провадження, в сумі 157,00грн. є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.