Справа № 140/1997/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

26 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1997/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання Журомській І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) 25.06.2019 звернулася з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 (далі - третя особа), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

· постанову Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук І.О. від 15.05.2018 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору ВП № 51003351 (далі - постанова ВП № 51003351 від 15.05.2018);

· постанову Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук І.О. від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору ВП № 58870581 (далі - постанова ВП № 58870581 від 11.04.2019).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків шляхом доплати судового збору у сумі 768,40 грн., надання суду оригіналу платіжного документа; подання до суду, з метою встановити чи подано адміністративний позов у строк встановлений законом, доказів на підтвердження дати ознайомлення з відповідями відповідача на скарги позивача на дії Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук І.О. щодо винесення оскаржуваних постанов.

Заявою про усунення недоліків від 10.07.2019 позивачем було надано суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору та пояснення щодо дотримання позивачем строків на звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 було відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

24.07.2019 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, що містить клопотання про залишення позову без розгляду в зв`язку із пропуском позивачем строку на звернення до суду.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що строки оскарження відповідних постанов передбачено частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В порядку цивільного судочинства Апеляційним судом Волинської області у справі №161/10200/18 досліджувались матеріали виконавчого провадження, в тому числі і постанова ВП № 51003351 від 15.05.2018. Враховуючи вищевикладене, боржнику ОСОБА_2 відомо про існування постанови про стягнення виконавчого збору ще з 2018 року.

На підтвердження викладених обставин відповідачем додано до заяви копію постанови Апеляційного суду Волинської області від 20.09.2018 у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.08.2018.

Разом з відзивом представником відповідача було подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

25.07.2019 відповідачем було подано до суду заяву про долучення до справи копій документів, що доповнюють викладені у відзиві обставини.

В судове засідання представник відповідача та третя особа не з`явились хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак, судом було прийнято рішення про розгляд за відсутності представника відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про залишення клопотання відповідача без розгляду, оскільки відповідачем в порушення приписів КАС України не було направлено вказану заяву позивачу.

Відповідно до частини другої статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

Водночас приписами статті 162 КАС України визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відзиву додаються:1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки нормами КАС України, якими визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, не встановлено інше, то на такі справи поширюються загальні вимоги процесуального закону щодо обов`язку відповідача по надсиланню копії відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Ухвалою суду про відкриття провадження від 15.07.2019 відповідачу було встановлено строк для надання відзиву до 20.07.2019.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачем було подано відзив 22.07.2019, при цьому відповідачем не додано до відзиву документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зважаючи на вказані обставини судом прийнято рішення про залишення без розгляду відзиву та заяви про залишення адміністративного позову без розгляду.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

06.05.2016 Другим відділом державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження № 51003351 на підставі Виконавчого листа виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 09.12.2011 у справі №2-4186/2011 про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 213064,46 грн. за кредитним договором № 0 від 24.01.2007, 1698,92 гривень судового збору та 120,00 грн. понесених витрат на ІТЗ судового процесу.

15.05.2018 головним державним виконавцем Левчук І.О. Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області було винесено постанову ВП № 51003351 про стягнення виконавчого збору в межах вказаного виконавчого провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11.10.2018 у справі № 2-4186/11 було замінено сторону виконавчого провадження № 51003351 з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - AT «Дельта Банк».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31.01.2019 у справі № 2-4186/11 було замінено сторону виконавчого провадження № 51003351 AT «Дельта Банк» на його правонаступника - ОСОБА_3 .

05.03.2019 головним державним виконавцем Левчук І.О. Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 31.01.2019 по справі № 2-4186/11, було винесено Постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 51003351 з AT «Дельта Банк» на його правонаступника - ОСОБА_3 .

19.03.2019 новим стягувачем - ОСОБА_3 було подано до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області заяву про повернення виконавчого документа стягувачу по справі № 2-4186/2011 про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ОСОБА_3 ) в сумі 213 064,46 гривень за кредитним договором № 0 від 24.01.2007, 1698,92 гривень судового збору та 120,00 гривень понесених витрат на ІТЗ судового процесу.

12.04.2019 позивач отримала відомості із Автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) про те, що 11.04.2019 державним виконавцем Левчук І.О. винесено дві постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 51003351 та постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору ВП № 58870581 згідно постанови ВП №51003351 від 15.05.2018 про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, про оскаржувану у даній справі постанову ВП № 58870581 від 11.04.2019 позивачу стало відомо 12.04.2019.

В порядку вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем 08.05.2019 було подано до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області скаргу на дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук І.О. щодо винесення оскаржуваних у даній справі постанов.

Вказані обставини встановлені судом на підставі адміністративного позову, доданих до нього доказів та пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

На запит до Єдиного державного реєстру судових рішень, судом було отримано копії ухвали Луцького міськрайонного суду від 09.08.2018 у справі 161/10200/18 за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області та постанови Апеляційного суду Волинської області від 20.09.2018 за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 09.08.2018 у справі 161/10200/18.

Відповідно до вказаної ухвали Луцького міськрайонного суду від 09.08.2018 ОСОБА_2 , зокрема, просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук І.О. від 15.05.2018 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору ВП № 51003351, яка є предметом оскарження у даній справі.

Зазначеною ухвалою скаргу ОСОБА_2 було залишено без розгляду в зв`язку із пропуском строків на звернення до суду. Так, судом було встановлено, що представник заявника була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження № .05.2018, а копії матеріалів виконавчого провадження заявник ОСОБА_2 отримала 16.05.2018.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 20.09.2018 апеляційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.08.2018 було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому з постанови Апеляційного суду Волинської області від 20.09.2018 вбачається, що заявник ОСОБА_2 та її представник були присутні при її винесенні.

Відтак, рішенням суду, яке набрало законної сили і про яке було відомо позивачу, встановлено, що позивачу про оскаржувану у даній справі постанову ВП № 51003351 від 15.05.2018 було відомо 16.05.2018.

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином судом встановлено, що позивачу стало відомо про постанову ВП № 51003351 від 15.05.2018 - 16.05.2018, а про постанову ВП № 58870581 - 12.04.2019.

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування постанов ВП № 51003351 від 15.05.2018 та ВП № 58870581 від 11.04.2019 лише 25.06.2019.

Вказані обставини не заперечуються представником позивача.

Водночас позивач у позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні стверджують, що позивачем не пропущено строк на звернення з позовом до адміністративного суду, оскільки вона скористалась можливістю досудового порядку вирішення спору, оскарживши постанови ВП № 51003351 від 15.05.2018 та ВП № 58870581 від 11.04.2019 в адміністративному порядку передбаченому статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, представник позивача в судовому засіданні наголосив, що постанова ВП № 51003351 від 15.05.2018 про стягнення виконавчого збору до моменту винесення державним виконавцем на її підставі постанови ВП № 58870581 від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення виконавчого збору не створювала для позивача негативних юридичних наслідків.

Суд не погоджується з цими твердженнями позивача та її представника з огляду на наступне.

Згідно положень статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Виходячи із суті спірних правовідносин та їх змісту, винесення постанови про стягнення виконавчого збору має обов`язковим наслідком вчинення державним виконавцем дій з його примусового стягнення, відтак твердження представника позивача про те, що постанова № 51003351 від 15.05.2018 до моменту винесення державним виконавцем на її підставі постанови ВП № 58870581 від 11.04.2019 не створювала для позивача негативних наслідків є помилковими та такими, що не відповідають змісту спірних правовідносин.

Враховуючи, що законом початок перебігу строку на звернення до суду з позовом ставиться в залежність не лише від фактичних обставин (коли особа дізналася про порушене право), але й від суб`єктивного обов`язку особи бути належним чином обізнаною щодо обсягу своїх прав, свобод та інтересів (коли особа повинна була дізнатися про порушення її прав), початком перебігу вказаного строку є момент коли позивач дізналась про постанову ВП № 51003351 від 15.05.2018. Як було зазначено вище це - 16.05.2018.

Приписами частини четвертої статті 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною третьою тієї ж норми встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Таким чином, боржник у виконавчому провадженні не наділений правом на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця в адміністративному порядку, а отже норми закріпленні в частині четвертій статті 122 КАС України про особливості обчислення строку на звернення до суду у випадку досудового вирішення спору не поширюються на спірні правовідносини.

Відтак, початком перебігу строку на звернення до суду з позовом про оскарження постанови ВП № 58870581 від 11.04.2019 є 12.04.2019, день коли позивач про неї дізналась.

Правові приписи, які встановлюють строки звернення до адміністративного суду означають, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов переконливого висновку, що позивачем при зверненні до суду не дотримано встановлених чинним законодавством строків.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації суб`єктивного права особи на позов у публічно-правових відносинах. Встановлення таких строків дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, спонукає до своєчасного вчинення ними процесуальних дій, передбачених КАС України, не зловживаючи ними.

Суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема суд звертає увагу, що у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зважаючи, що суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, позивачем та її представником не було заявлено про поновлення цього строку, адміністративний позов ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 23, 72, 77, 123, 243, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного суду України,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ф.А. Волдінер