Справа № 640/18969/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Київ

18 липня 2019 року №640/18969/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доНаціонального агентства з питань запобігання корупції
провизнання протиправними та скасування рішень,
За участю:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Бугайчука А. А.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 липня 2019 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, у якому просить суд:

- скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.04.2018 №736 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, як таке, що прийнято незаконно;

- скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.04.2018 №737 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, як таке, що прийнято незаконно;

- скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 07.09.2018 №1961 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, як таке, що прийнято незаконно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №736 та №737 від 13.04.2018 та рішення №1961 від 07.09.2018 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015, 2016 та 2017 роки, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, прийняті з грубим порушенням Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 № 56 та є такими, що порушують права позивача, оскільки стали підставою для проведення незаконних перевірок відносно останнього, в зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2018 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №640/18969/18 та запропоновано відповідачу протягом двадцяти днів з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Разом з адміністративним позовом позивачем подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції зупинити та не вчиняти дії щодо проведення повних перевірок декларацій на підставі рішень від 13.04.2018 та від 07.09.2018 №736, №737, №1961 про проведення повної перевірки декларацій за 2015,2016 та 2017 роки особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданих ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, як такі, що здійснюються та продовжуються незаконно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2018 у справі №640/18969/18 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Національним агентством з питань запобігання корупції 18.12.2018 подано відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено, що приймаючи оскаржувані рішення, Національне агентство з питань запобігання корупції діяло у спосіб, передбачений Конституцією та законодавством України, в межах повноважень, визначених Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, та у спосіб, передбачений Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 №56. Таким чином, за відсутності встановлення протиправності рішення Національного агентства таке рішення не може бути скасованим.

Також, Національним агентством з питань запобігання корупції 15.01.2019 надано пояснення, в яких повідомлено, що проведення повної перевірки декларації позивача є обов`язковим, незалежно від надходження звернення від суб`єкта звернення - викривача (особи, яка надала допомогу в запобіганні і протидії корупції) від 02.03.2018 №306/18 та інформації від суб`єкта звернення від 21.05.2018 №ЗП-3248/18, які в цьому випадку є додатковими підставами необхідності проведення такої перевірки. Зокрема, відповідач в своїх поясненнях заперечує проти пропуску строку початку перевірки.

Через канцелярію суду 21.01.2019, позивачем було повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції зупинити та не продовжувати дії щодо проведення повних перевірок декларацій на підставі рішень від 13.04.2018 та від 07.09.2018 №736, №737, №1961 про проведення повної перевірки декларацій за 2015,2016 та 2017 роки особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданих ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, як такі, що здійснюються та продовжуються з очевидними ознаками протиправності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №640/18969/18 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Позивачем 21.01.2019 надано відповідь на відзив Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому підтримано позовні вимоги та раніше викладені в позовній заяві доводи. Зокрема, позивачем зазначено, що наявні ознаки протиправності оскаржуваних рішень, зокрема, відповідачем вчиняються протиправні дії по збору інформації в порушення строків для проведення повної перевірки декларації, визначених Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 №56.

Національним агентством з питань запобігання корупції 30.01.2019 надано заперечення на відповідь на відзив, в якому підтримано попередньо викладені в відзиві та поясненнях доводи відповідача, наголосивши на тому, що Національне агентство з питань запобігання корупції при прийнятті оскаржуваних рішень діяло у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством.

Позивачем 22.02.2018 надано заперечення на додаткові пояснення, в яких підтримано раніше викладені доводи позивача, зазначивши, що приймаючи незаконні рішення, з порушенням визначеного порядку їх прийняття, та проводячи в зв`язку з цим незаконну перевірку, відповідач порушив права ОСОБА_1 через незаконний збір та обробку конфіденційної інформації про його майновий стан.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 у справі №640/18969/18 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідачем 02.04.2019 надано додаткові пояснення на заперечення позивача, в яких підтримано попередньо викладені в відзиві та поясненнях доводи відповідача та наголошено на тому, що своєчасність повідомлення позивача про початок проведення перевірки декларації підтверджується наявністю оригіналів зазначених електронних доказів в персональному електронному кабінеті - індивідуальної персоніфікованої веб-сторінки суб`єкта декларування на веб-сайті Реєстру, за допомогою якої здійснюється подання електронних документів, обмін повідомленнями тощо. Зокрема відповідачем зазначено, що оскаржувані рішення від 13.04.2018 №736, №737 та від 07.09.2018 №1961 жодних негативних наслідків для позивача не створюють, а отже, приймаючи такі рішення, жодних прав позивача відповідачем не порушено.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Національним агентством з питань запобігання корупції винесено:

- рішення від 13.04.2018 №736 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України;

- рішення від 13.04.2018 №737 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України;

- рішення від 07.09.2018 №1961 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України.

За посиланням позивача, останній 12.06.2018 отримав на свою електронну адресу лист Національного агентства з питань запобігання корупції від 25.05.2018 №41-01/2364/18 про прийняття рішень від 13.04.2018 №736, №737 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, яким запропоновано дати пояснення з питань, визначених в рішенні та листі.

Як зазначено в рішеннях від 13.04.2018 №736, №737, підставою для проведення такої перевірки стала інформація, отримана від суб`єкта звернення від 02.03.2018 вх.№306/18 стосовно недостовірних відомостей щодо фінансових зобов`язань у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо можливого відображення у декларації недостовірних відомостей.

Також, позивачем 11.09.2018 на електронну адресу отримано від відповідача лист від 11.09.2018 № 41-01/39735 про прийняття рішення від 07.09.2018 №1961 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Головою Державного агентства резерву України, яким запропоновано дати пояснення з питань, визначених в рішенні та листі.

Як зазначено в рішенні від 07.09.2018 №1961, підставою для проведення такої перевірки стала інформація, отримана від суб`єкта звернення від 21.05.2018 вх.№ЗП-3248/18 стосовно недостовірних відомостей щодо фінансових зобов`язань у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо можливого відображення у декларації недостовірних відомостей.

Позивач, вважаючи рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.04.2018 №736, №737 та від 07.09.2018 №1961 протиправними, прийнятими з грубими порушеннями чинного законодавства та такими, що порушують права позивача, звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Спірні правовідносини регулюються нормами Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII та Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 №56, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за №201/30069 (далі - Порядок №56) (тут і далі нормативні акти наведені в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Законом України «Про запобігання корупції», визначено правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону.

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Порядком №56 визначено механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №56, у цьому порядку терміни вживаються у таких значеннях:

достовірність задекларованих відомостей - відповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, у разі невстановлення Національним агентством з питань запобігання корупції недостовірності задекларованих відомостей у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації;

недостовірність задекларованих відомостей - невідповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, що встановлюється на підставі відомостей, отриманих Національним агентством з питань запобігання корупції у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації.

Пункт 3 розділу І Порядку №56 встановлює, що контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами: 1) верховенства права; 2) рівності та гарантування прав і законних інтересів усіх суб`єктів декларування; 3) об`єктивності, неупередженості та безсторонності рішень і дій Національного агентства, уповноважених ним осіб; 4) достовірності і повноти інформації, що використовується Національним агентством, правомірності одержання та використання такої інформації; 5) неприпустимості свавільного втручання у сферу особистого життя суб`єкта декларування, окрім як у межах та у спосіб, що передбачені Законом; 6) гарантування права на судовий захист суб`єктів декларування.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №56, повна перевірка декларації може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності і полягає у: 1) з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей; 2) з`ясуванні точності оцінки задекларованих активів; 3) перевірці на наявність конфлікту інтересів; 4) перевірці на наявність ознак незаконного збагачення.

Повна перевірка декларацій (декларації) проводиться за рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому надається доручення його члену провести повну перевірку декларацій (декларації) через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції Національного агентства. Рішення про проведення перевірки повинно містити інформацію, яка дає змогу ідентифікувати декларацію (декларації), щодо якої (яких) проводиться повна перевірка, та суб`єкта (суб`єктів) декларування, який (які) подав (подали) таку (такі) декларацію (декларації), якщо інше не передбачено цим Порядком.

Приписами пункту 3 розділу ІІІ Порядку №56 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про проведення перевірки приймається на визначених Законом підставах у випадку, якщо:

1) декларація подана службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджено рішенням Національного агентства від 17.06.2016 №2, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.07.2016 за №987/29117;

2) у поданій декларації виявлено невідповідності за результатами логічного та арифметичного контролю;

3) подана суб`єктом декларування декларація містить поле (поля), у якому (яких) суб`єкт декларування обрав ознаку "Член сім`ї не надав інформацію" (у випадку, передбаченому частиною сьомою статті 46 Закону);

4) Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація повинна стосуватися конкретного суб`єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені;

5) встановлення Національним агентством невідповідності рівня життя суб`єкта декларування задекларованим ним майну і доходам за результатами моніторингу способу життя.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку №56, повна перевірка декларації передбачає такі дії:

1) прийняття Рішення про проведення перевірки;

2) аналіз відомостей про об`єкти декларування (об`єкти нерухомості; об`єкти незавершеного будівництва (в тому числі інформація щодо власника або користувача земельної ділянки); цінне рухоме майно (крім транспортних засобів); цінне рухоме майно - транспортні засоби; цінні папери; інші корпоративні права; юридичні особи, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї; нематеріальні активи; доходи, у тому числі подарунки; грошові активи; фінансові зобов`язання; видатки та правочини суб`єкта декларування; посади чи роботи за сумісництвом суб`єкта декларування; членство суб`єкта декларування в об`єднаннях (організаціях) та входження до їх органів), зазначені в деклараціях суб`єкта декларування, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, які мають відображатися в декларації;

3) створення, збирання, одержання, використання інформації, яка є необхідною для повної перевірки декларації, з використанням джерел інформації, визначених пунктами 8 - 11 цього розділу;

4) направлення Національним агентством відповідному суб`єкту декларування листа з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів та розгляд і врахування наданих ним пояснень та/або копій підтвердних документів під час проведення повної перевірки декларації у порядку та на умовах, визначених пунктом 12 цього розділу;

5) прийняття Національним агентством Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації.

Підстави та умови прийняття Національним агентством з питань запобігання корупції рішення про здійснення повної перевірки декларації суб`єкта декларування, у тому числі і рішення про проведення перевірки декларації, якщо повна перевірка відповідної декларації вже раніше проводилася, вимоги до такого рішення, а також можливість його оскарження визначено, зокрема, пунктами 1, 2, 5 Розділу ІІІ Порядку №56.

Зокрема, відповідно до абзаців другого, четвертого пункту 1 Розділу ІІІ Порядку №56, повна перевірка декларацій (декларації) проводиться за рішенням Національного агентства, в якому надається доручення його члену провести повну перевірку декларацій (декларації) (Рішення про проведення перевірки) через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції Національним агентством з питань запобігання корупції. Рішення про проведення перевірки повинно містити інформацію, яка дає змогу ідентифікувати декларацію (декларації), щодо якої (яких) проводиться повна перевірка, та суб`єкта (суб`єктів) декларування, який (які) подав (подали) таку (такі) декларацію (декларації), якщо інше не передбачено цим Порядком.

Рішення про проведення перевірки повинно бути належним чином обґрунтоване посиланням на визначену Законом підставу повної перевірки декларації або декларацій - у разі прийняття Рішення про проведення перевірки щодо більш як одної декларації на одній визначеній Законом підставі. Рішення про проведення повної перевірки на підставі абзацу п`ятого частини першої статті 50 Закону також повинно містити обґрунтування, передбачене пунктом 3 цього розділу.

Як вбачається із оскаржуваних рішень, їх прийнято відповідно до частини першої статті 8, абзаців другого, четвертого та п`ятого частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», підпунктів 1,3, 4 пункту 3 Порядку №56.

Так, згідно абзацу другого частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Згідно примітки до цієї статті під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б".

Згідно приписів частини першої та другої статті 6 Закону України "Про державну службу" посади державної служби в державних органах поділяються на категорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень і необхідних для їх виконання кваліфікації та професійної компетентності державних службовців.

До категорії "А" (вищий корпус державної служби) віднесено посади Державного секретаря Кабінету Міністрів України та його заступників, державних секретарів міністерств; керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників.

Згідно Положення про Державне агентство резерву України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №517 Державне агентство резерву України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі і який реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є Головою Державного агентство резерву України (центрального органу виконавчої влади), згідно із приписами частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», його декларації підлягають обов`язковій повній перевірці як декларації службової особи, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

За посиланням відповідача, до Національного агентства з питань запобігання корупції надійшли звернення від 02.03.2018 вх.№306/18 та від 21.05.2018 вх.№ ЗП-3248/18 стосовно недостовірних відомостей ОСОБА_1 щодо фінансових зобов`язань у деклараціях за 2015, 2016, 2017 роки .

Так, відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Частиною першою статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особа, яка надає допомогу в запобіганні і протидії корупції (викривач), - особа, яка за наявності обґрунтованого переконання, що інформація є достовірною, повідомляє про порушення вимог цього Закону іншою особою.

Абзацом другим частини третьої статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що інформація про викривача може бути розголошена лише за його згодою, крім випадків, встановлених законом.

Разом із тим, доводи відповідача щодо неможливості надання суду відомостей відносно заяв викривачів - суб`єктів звернення не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду взагалі доказів надходження таких звернень до Національного агентства з питань запобігання корупції (журнали реєстрації, копії звернень із дотриманням умов щодо нерозголошення інформації про заявника (саме про особу, а не про обставини) тощо).

В той же час, за посиланням відповідача, позивачем у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» декларації за 2015 рік відображено інформацію про відсутність об`єктів для декларування у цьому розділі. Згідно з наданими суб`єктом звернення матеріалами, ОСОБА_1 та Мосійчук К.В. (дружина позивача) мають фінансові зобов`язання відповідно до кредитних договорів від 18.08.2006 №248 та від 29.03.2007 №506, укладених з відкритим акціонерним товариством «СЕБ Банк». Інформація у зверненні містила фактичні дані, які можуть бути перевірені під час повної перевірки декларації, про що було зазначено у рішенні про проведення перевірки.

Крім зазначеного, підставою для прийняття рішення Національного агентства з питань запобігання корупції про проведення повної перевірки декларації позивача за 2016 рік слугувала використана ним відмітка «Член сім`ї не надав інформацію» у розділі 7 «Цінні папери» декларації.

Зазначеного не спростовано позивачем.

Разом із тим, враховуючи, що приймаючи оскаржувані рішення, відповідачем в якості підстав призначення перевірок зазначено положення частини першої статті 8, абзаців другого, четвертого та п`ятого частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», підпунктів 1,3, 4 пункту 3 Порядку №56, позивач є особою, яка займає відповідальне становище, прийняття рішень про проведення перевірок декларацій позивача є правомірним. Проведення повної перевірки декларації позивача є обов`язковим, незалежно від надходження звернення від 02.03.2018 №306/18 та інформації від суб`єкта звернення від 21.05.2018 №ЗП-3248/18, які в цьому випадку є додатковими підставами необхідності проведення такої перевірки.

З огляду на зазначене, оскаржувані рішення прийняті Національним агентством з питань запобігання корупції за сукупності підстав, визначених чинним законодавством, а саме частиною першою статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» та пунктом 3 розділу III Порядку №56.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем встановлених Порядком №56 термінів повідомлення ОСОБА_1 про прийняті рішення про проведення перевірки його декларацій, суд наголошує на тому, що зазначені твердження спростовуються матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що своєчасність повідомлення позивача про проведення повної перевірки декларацій за 2015, 2016, 2017 роки підтверджується даними з персонального електронного кабінету позивача, відповідно до яких 13.04.2018 та 07.09.2018 ОСОБА_1 був повідомлений про прийняті рішення про початок перевірок декларацій, відповіді позивача на них від 16.04.2018 та 10.09.2018, повідомлення від 08.06.2018 та 02.11.2018 про продовження Національним агентством з питань запобігання корупції строків повної перевірки декларації за 2015, 2016 та 2017 роки.

Зокрема, відповідачем зазначається та не спростовується позивачем, що у ОСОБА_1 є в наявності оригінали зазначених електронних доказів в персональному електронному кабінеті - індивідуальної персоніфікованої веб-сторінки суб`єкта декларування на веб-сайті Реєстру, за допомогою якої здійснюється подання електронних документів, обмін повідомленнями тощо.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 №3 затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089.

Відповідно до пунктів 4, 5 зазначеного Порядку, Реєстр ведеться в електронній формі українською мовою. Користувачами Реєстру є, зокрема, суб`єкти декларування, які зареєструвалися в Реєстрі через мережу Інтернет відповідно до цього Порядку, працівники Національного агентства, які уповноважені мати доступ до повних даних Реєстру, проводити перевірку та інші визначені законодавством дії з даними Реєстру, надсилати повідомлення суб`єктам декларування. Зареєстровані в Реєстрі суб`єкти декларування мають право доступу до власного персонального електронного кабінету після автентифікації суб`єкта декларування із використанням його особистого ЕЦП фізичної особи.

Суб`єкти декларування мають право отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу електронної пошти електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру, інші повідомлення від Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, за твердженням відповідача, позивач шляхом доступу до власного персонального кабінету Реєстру, після автентифікації із використання особистого ЕЦП фізичної особи, отримував в електронному кабінеті повідомлення від уповноваженої особи Національного агентства Диптана С.А. , переглядав їх та звертався з питаннями до уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень.

Крім того, в матеріалах справи містяться автоматично сформована з Реєстру послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, упроваджених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які були вчинені позивачем з дати реєстрації.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем строків проведення перевірок не приймаються судом до уваги, оскільки відповідні дії Національного агентства з питань запобігання корупції не є предметом спору, позивачем дії відповідача не оскаржуються.

Відтак, оскаржувані рішення Національного агентства з питань запобігання корупції про проведення перевірок декларацій особі, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 13.04.2018 №736, №737 та від 07.09.2018 №1961, не створюють для позивача жодних негативних наслідків. Так, відповідачем не порушено жодних прав позивача при прийнятті оскаржуваних рішень, з огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Слід наголосити на тому, що відсутність порушеного права чи не відповідність обраного позивачем способом його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову у позові.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 12.06.2018 у справі №826/4406/16.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 23.07.2019.