Справа № 280/2956/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 липня 2019 року Справа № 280/2956/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Центральна, буд. 42/10, м. Токмак, Токмацький район, Запорізька область, 71701, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахунку позивачу пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016, 2017, 2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, починаючи з 02.05.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 07 липня 2010 року позивачу була призначена пенсія за вислугою років як «працівнику освіти», виплата якої з 01 вересня 2010 року була призупинена у зв`язку із працевлаштуванням. З 02 травня 2019 року відповідачем позивачу призначено пенсію за віком. Вказує, як їй стало відомо, при розрахунку її пенсії, використовується показник середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Зазначає, що 20 травня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017, 2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У червні 2019 року позивач отримала лист відповідача від 31.05.2019 року № 53/0-7, відповідно якого позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016. 2017. 2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Позивач з даними діями відповідача не погоджується, вважає їх такими, що порушують її гарантоване Конституцією та Законами України право

Ухвалою судді від 24.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 23.07.2019.

22.07.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх.№30089), в якому зазначено, що з 07.07.2010 позивачці призначено пенсію за вислугу років як "Працівнику освіти" відповідно до наданої заяви. З 01.09.2010 виплату пенсії за вислугу років припинено у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_1 на посаду вчителя початкових класів Новенської ЗОШ І-ІІІ ст. (наказ про прийняття від 19.08.2010 № 101-к). 02.05.2019 у зв`язку з настанням пенсійного віку позивачка подала до управління Пенсійного фонду заяву про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 11.10.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 за №2148-VІІІ, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, при цьому, при обчисленні пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Отже, прохання позивача про призначення йому пенсії із застосуванням середнього показника заробітної плати за 2016-2017 роки є протиправним, адже ОСОБА_1 був здійснений перерахунок пенсії із застосуванням середнього показника заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки у розмірі 4404,35 грн. у відповідності до норм чинного законодавства.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами частини 2 статті 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у липні 2010 року призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти, за наявності спеціального стажу роботи, передбаченого п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач, набувши права на пенсію за віком на загальних підставах, звернувся 02.05.2019 до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі вказаного відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

20 травня 2019 року позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просила призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-й, 2017-й і 2018-й роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Листом №31.05.2019 №53/0-7 позивачу відмовлено у відповідному розрахунку та виплати пенсії за віком на загальних підставах, з покликанням на те, що з 02.05.2019 позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а саме, за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 % та середньомісячний заробіток розраховано із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки (за 2014, 2015 та 2016 роки) 3764,40 грн., який збільшено на коефіцієнт 1,17 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124. Таким чином, з 01.03.2019 року до розрахунку середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії застосовується показник заробітної плати (доходу) ) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 4404,35 грн. (3764,40грн.хі,17). Зазначено, що в управління відсутні законні підстави для застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки при розрахунку пенсії позивача.

Не погоджуючись з діями відповідача в частині здійснення розрахунку пенсії без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що обчислена як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон №1788-ХІІ) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону N 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону N 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Позивачу було призначено пенсію за нормами п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає особливі підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, слід дійти висновку щодо неправомірності застосування відповідачем частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV до спірних правовідносин.

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі N 133/476/15-а (N 21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону N 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону N 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №521/4655/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленій зокрема у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, постанові від 14 лютого 2018 року (справа № 465/5246/17), постанові від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, постанові від 13 грудня 2018 у справі № 185/860/17, постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом№ 1058-IV.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону N 1058-ІV позивач звернувся вперше 02 травня 2019 року, відтак відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки, однак ним протиправно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію за віком відповідно ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-й, 2017-й і 2018-й роки, починаючи з 02 травня 2019 року, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та наявність правових підстав для їх задоволення.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Центральна, буд. 42/10, м. Токмак, Токмацький район, Запорізька область, 71701, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Токмацьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016, 2017, 2018 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, починаючи з 02.05.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вул. Центральна, буд. 42/10, м. Токмак, Токмацький район, Запорізька область, 71701, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24.07.2019.

Суддя А.В. Сіпака