Справа № 640/7371/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2019 року № 640/7371/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік»
доДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2018 року, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік» (далі також - позивач, платник податків) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ДПІ, податковий орган), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо невжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот шістдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 коп.);

- зобов`язати Державну податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Казначейської служби висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот шістдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 коп.) з відповідного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом протиправно не здійснюється повернення помилково сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств станом на 2019 рік у розмірі 19 663 525,00 грн. за заявами позивача, що суперечить статті 43 Податкового кодексу України.

Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через канцелярію суду 22.05.2019 року представником ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві Шкорбот К.С. подано клопотання про розгляд адміністративної справи №640/7371/19 у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2019 року відмовлено представнику ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві Шкорбот К.С. у задоволенні клопотання про розгляд адміністративної справи №640/7371/19 у відкритому судовому засіданні.

Через канцелярію суду 10.06.2019 року представником ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві Шкорбот К.С. (довіреність від 07.05.2019 року №23/9/26-59-10-11) подано заяву про роз`яснення судової ухвали від 06.05.2019 року.

Через канцелярію суду 13.06.2019 року відповідачем подано клопотання про заміну відповідача у справі на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність деяких актів КМУ», а саме Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві () на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 року заяву представника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві Шкорбот К.С. (довіреність від 07.05.2019 року №23/9/26-59-10-11) про роз`яснення судової ухвали від 06.05.2019 року повернуто без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019 року клопотання ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про заміну відповідача задоволено. Замінено відповідача - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві ( (припинено)) на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві ().

Через канцелярію суду 01.07.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач проти позовних вимог заперечує, оскільки позивач перебував на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, з огляду на що, відповідач не мав можливості вирішити питання щодо повернення надміру сплачених сум до отримання інформації з Донецького відділення Офісу ВПП ДФС, про що позивача повідомлено відповідними листами. Отримавши відповідну інформацію, відповідачем встановлено, що переплата у сумі 11 997 817,00 грн. виникла до 01.04.2015 року, тобто понад 1095 днів, а переплата у сумі 7 665 708, 00 грн. не є за своєю суттю надміру сплаченим грошовим зобов`язанням, оскільки на дату зарахування не перевищувала нарахованих сум грошових зобов`язань.

Так, відповідач вважає, що підтвердження визначення «надміру сплаченого грошового зобов`язання» можливо лише під час проведення контрольно-перевірочних заходів, які призначено наказом ГУ ДФС у м. Києві від 26.06.2019 року №8720.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У 2011-2016 роках ТОВ «Транс Систем Лоджистік» перебувало на обліку в Донецькому відділенні Офісу ВПП ДФС (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС).

З 11.01.2017 року по 10.07.2017 року ТОВ «Транс Систем Лоджистікс» перебувало на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

З 07.07.2017 року ТОВ «Транс Систем Лоджистікс» перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до витягу з електронного кабінету позивача по коду 00 (податок на прибуток приватних підприємств), станом на 2019 рік рахується переплата в сумі 19 663 525,00 грн.

У зв`язку зі змінами у законодавстві, які внесено Законом України від 05.07.2012 року № 5083-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні», позивачем сплачено наступні авансові внески з податку на прибуток підприємств, що підтверджується платіжними дорученнями: №11 від 16.01.2013 року на суму 4 170 000,00 грн.; № 91 від 15.02.2013 року на суму 4 170 000,00 грн.; № 167 від 14.03.2013 року на суму 2 000 000,00 грн.; №193 від 22.03.2013 року на суму 1 750 000,00 грн.; № 250 від 04.04.2013 року на суму 1 000 000, 00 грн.; № 266 від 12.04.2013 року на суму 1 000 000, 00 грн.; №290 від 19.04.2013 року на суму 500 000,00 грн. ; №305 від 26.04.2013 року на суму 1 230 000,00 грн.; №353 від 17.05.2013 року на суму 1 500 000,00 грн. ; №371 від 24.05.2013р на суму 2 000 000,00 грн. ; №378 від 27.05.2013 року на суму 250 000,00 грн.; №421 від 07.06.2013 року на суму 1 000 000,00 грн. ; №444 від 13.06.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №475 від 21.06.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №483 від 26.06.2013 року на суму 750 000,00 грн.; №484 від 26.06.2013 року на суму 2 000 000,00 грн.; №539 від 11.07.2013 року на суму 500 000,00 грн.; №570 від 19.07.2013 року на суму 1 220 000,00 грн.; №606 від 31.07.2013 року на суму 2 000 000,00 грн.; №658 від 15.08.2013 року на суму 500 000,00 грн.; №685 від 23.08.2013 року на суму 1 250 000,00 грн.; №756 від 13.09.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №775 від 17.09.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №780 від 18.09.2013 року на суму 100 000,00 грн.; №785 від 19.09.2013 року на суму 800 000,00 грн.; №800 від 25.09.2013 року на суму 1 831 000,00 грн.; №9 від 30.09.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №88 від 17.10.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №127 від 25.10.2013 року на суму 1 650 000,00 грн.; №194 від 08.11.2013 року на суму 2 000 000,00 грн. №270 від 26.11.2013 року на суму 1 740 000,00 грн. №326 від 06.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №337 від 09.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №388 від 20.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №414 від 26.12.2013 року на суму 732 000,00 грн.; №418 від 27.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №59 від 2.01.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; №68 від 27.01.2014 року на суму 740 000,00 грн.; №85 від 30.01.2014 року на суму 250 000,00 грн.; №112 від 07.02.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; №144 від 14.02.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; №163 від 21.02.2014 року на суму 500 000,00 грн.; №175 від 26.02.2014 року на суму 991 000,00 грн.

У зв`язку із сплатою авансових внесків, у позивача виникла переплата.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявами про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток: від 09.04.2014 року №0922; від 22.12.2014 року №30406/10; від 13.03.2015 року №1373/10; від 10.05.2017 року № 594; від 01.06.2017 року № 720; від 27.12.2017 року №1500; від 12.09.2018 року №28.

На звернення ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» від 27.12.2017 року №1500 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 28.12.2017 року №65463/10с) щодо повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток Головним управлінням ДФС у м. Києві надано відповідь листом від 19.01.2018 року №2313/10/26-15-12-03-11, в якому повідомлено позивача, що відомості про проведення облікових операцій в інтегрованій картці платника з податку на прибуток та правомірність виникнення переплати за 2013-2016 роки в Головному управлінні ДФС у м. Києві - відсутні. У листі також зазначено, що питання щодо повернення надміру сплачених сум буде розглянуто після отримання інформації з Донецького відділення Офісу ВПП ДФС.

Також, у зв`язку з надходженням заяви ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» від 27.12.2017 року №1500, Головним управлінням ДФС у м. Києві направлено запит до Донецького відділення Офісу ВПП ДФС від 19.01.2018 року №2763/7/26-15-12-03-17 з проханням надати усі картки особового рахунку підприємства за період перебування ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» на обліку в Донецькому відділенні Офісу великих платників податків ДФС (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС) з 01.01.2013 року по 01.01.2017 року за кодом бюджетної класифікації 1102 та надати інформацію щодо проведених контрольно-перевірочних заходів за вищезазначені періоди.

ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» звернулось листом 19.03.2018 року від №14 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 26.03.2018 року №17682/10) про повернення надміру сплаченої суми податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 19 872 061,00 грн.

ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» звернулось листом від 10.08.2018 року №26 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 20.08.2018 року №58352/10) до ГУ ДФС у м. Києві про повернення переплати з податку на прибуток на розрахунковий рахунок.

Листом Головного управління ДФС у м. Києві від 30.08.2018 року №54642/10/26- 15-12-03-11 повідомлено позивача про відсутність відомостей про проведення облікових операцій в інтегрованих картках платника з податку на прибуток за період 2013-2016 роки та повторне направлення запиту до попереднього місця обліку ТОВ «Транс Сістем Лоджистік». Також запропоновано подати нову заяву щодо повернення переплати з податку на прибуток після отримання інтегрованої картки платника (ІКП).

Головним управлінням ДФС у м. Києві направлено лист від 31.08.2018 року №38240/7/26-15-12-03-10 до Північного відділення Маріупольської ОДГП ГУ ДФС у Донецькій області, яким повторно запитано інформацію в ІКП та проведені контрольно-перевірочні заходи щодо ТОВ «Транс Сістем Лоджистік».

Північне відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на запит ГУ ДФС у м. Києві від 31.08.2018 року №38240/7/26-15-12-03-10 надано відповідь від 03.09.2018 року №7292/10/05-19-62-07 та зазначено, про відсутність даних за кодом бюджетної класифікації 1102 ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» та про направлення листа до Головного управління ДФС у Донецькій області в частині здійснення контрольно-перевірочних заходів.

Головне управління ДФС у Донецькій області листом від 16.10.2018 року №10286/7/05-99-14-15, повідомлено ГУ ДФС у м. Києві, що за період, в якому підприємство знаходилось на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, а саме, з 11.01.2017 року по 10.07.2017 року, планових та позапланових перевірок не проводилося.

ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» звернулось листом від 12.09.2018 року №28 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 12.09.2018 року №74631/10) до ГУ ДФС м. Києві про повернення переплати з податку на прибуток в сумі 19 664 006,00 грн. на розрахунковий рахунок підприємства.

Головним управлінням ДФС у м. Києві листом від 20.09.2018 року №67041/10/26-15-12-03-11 повідомлено, що переплата у сумі 11 997 817,00 грн. виникла до 01.04.2015 року, тобто понад 1095 днів, та що питання щодо перерахування надміру сплачених сум з податку на прибуток може бути розглянуто після здійснення контрольно-перевірочних заходів.

Листом Головного управлінням ДФС у м. Києві від 16.10.2018 року №82495/10/26-15-12-03-11 у відповідь на лист позивача від 27.09.2018 року №29 повідомлено про залишення без розгляду вказаної заяви про повернення сплачених сум з податку на прибуток підприємств за напрямом перерахування коштів.

Відповідно до відомостей електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік» станом на 2019 рік наявна переплата з податку на прибуток у розмірі 19 663 525,00 грн.

Вважаючи бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо невжиття передбачених заходів, спрямованих на повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У відповідності до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.2 статті 17 ПК України платник податку має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з статтею 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (пункт 43.1).

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. (пункт 43.2 статті 43 ПК України).

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. (пункт 43.3 статті 43 ПК України).

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. (пункт 43.4 статті 43 ПК України).

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. (пункт 43.5 статті 43 ПК України)

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані. (пункт 43.6 статті 43 ПК України).

Положеннями «Порядку взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань та пені», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 року № 1146, погодженого Головою Державної регуляторної служби України, Головою Державної фіскальної служби України, В.о. Голови Державної казначейської служби України (далі також - Порядок), визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення. У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштiв, що повертаються: 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов`язання та пені (податкового боргу) з iнших платежiв, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно вiд виду бюджету; 3) готiвкою за чеком у разi вiдсутностi у платника податкiв рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку; 6) для подальших розрахункiв як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з облiку коштiв забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою) (п.п. 5, 6 Порядку).

Разом з тим, за змістом пунктів 7, 8 Порядку, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань (крім грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку. Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку. У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, мiсцеві фiнансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами). За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за п`ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними державному бюджету, для виконання вiдповiдному органу Казначейства. За платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за дев`ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, для погодження вiдповiдному мiсцевому фiнансовому органу. Відповідний мiсцевий фiнансовий орган протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника мiсцевого фiнансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС. У разі припинення діяльності відповідних місцевих фінансових органів адміністративно-територіальних одиниць Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, орган ДФС передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному органу, визначеному відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України. Відповідний орган, визначений відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, у строк протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника відповідного органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС. Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня вiд дати отримання висновку, погодженого мiсцевим фiнансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до частини першої статті 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно із статтею 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов`язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

З матеріалів справи судом встановлено, що факт наявності у позивача надміру сплачених грошових зобов`язань у розмірі 19 663 525,00 грн. відповідачем не заперечується та не спростований. До того ж, жодних доказів, які б свідчили про невизнання показників декларацій позивача або неприйняття декларацій позивача, відповідачем не надано, а судом таких обставин не виявлено.

З матеріалів справи судом встановлено, що у ТОВ «Транс Систем Лоджистік» наявна переплата за податком на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 грн., що підтверджується витягом з електронного кабінету та не заперечується відповідачем. Також встановлено відсутність у позивача податкового боргу, що також не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що переплата виникла у наслідок сплати позивачем авансових платежів, що підтверджується платіжними дорученнями: №11 від 16.01.2013 року на суму 4 170 000,00 грн.; № 91 від 15.02.2013 року на суму 4 170 000,00 грн.; № 167 від 14.03.2013 року на суму 2 000 000,00 грн.; №193 від 22.03.2013 року на суму 1 750 000,00 грн.; № 250 від 04.04.2013 року на суму 1 000 000, 00 грн.; № 266 від 12.04.2013 року на суму 1 000 000, 00 грн.; №290 від 19.04.2013 року на суму 500 000,00 грн. ; №305 від 26.04.2013 року на суму 1 230 000,00 грн.; №353 від 17.05.2013 року на суму 1 500 000,00 грн. ; №371 від 24.05.2013р на суму 2 000 000,00 грн. ; №378 від 27.05.2013 року на суму 250 000,00 грн.; №421 від 07.06.2013 року на суму 1 000 000,00 грн. ; №444 від 13.06.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №475 від 21.06.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №483 від 26.06.2013 року на суму 750 000,00 грн.; №484 від 26.06.2013 року на суму 2 000 000,00 грн.; №539 від 11.07.2013 року на суму 500 000,00 грн.; №570 від 19.07.2013 року на суму 1 220 000,00 грн.; №606 від 31.07.2013 року на суму 2 000 000,00 грн.; №658 від 15.08.2013 року на суму 500 000,00 грн.; №685 від 23.08.2013 року на суму 1 250 000,00 грн.; №756 від 13.09.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №775 від 17.09.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №780 від 18.09.2013 року на суму 100 000,00 грн.; №785 від 19.09.2013 року на суму 800 000,00 грн.; №800 від 25.09.2013 року на суму 1 831 000,00 грн.; №9 від 30.09.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №88 від 17.10.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №127 від 25.10.2013 року на суму 1 650 000,00 грн.; №194 від 08.11.2013 року на суму 2 000 000,00 грн. №270 від 26.11.2013 року на суму 1 740 000,00 грн. №326 від 06.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №337 від 09.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №388 від 20.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №414 від 26.12.2013 року на суму 732 000,00 грн.; №418 від 27.12.2013 року на суму 1 000 000,00 грн.; №59 від 2.01.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; №68 від 27.01.2014 року на суму 740 000,00 грн.; №85 від 30.01.2014 року на суму 250 000,00 грн.; №112 від 07.02.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; №144 від 14.02.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; №163 від 21.02.2014 року на суму 500 000,00 грн.; №175 від 26.02.2014 року на суму 991 000,00 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток: від 09.04.2014 року №0922; від 22.12.2014 року №30406/10; від 13.03.2015 року №1373/10; від 10.05.2017 року № 594; від 01.06.2017 року № 720; від 27.12.2017 року №1500; від 12.09.2018 року №28.

Водночас, відповідач у своїх відповідях на вказані заяви посилався на: необхідність отримання інформації від Північного відділення Маріупольської ОДГП ГУ ДФС у Донецькій області щодо відомостей ІКП та про проведені контрольно-перевірочні заходи щодо ТОВ «Транс Сістем Лоджистік»; необхідність проведення контрольно-перевірочних заходів та те, що заяву позивачем подано поза межами 1095 днів, встановленим Податковим кодексом України.

З огляду на викладене, відповідачем не вчинялося жодних дій, передбачених статтею 43 ПК України.

Так, відповідно до останньої заяви позивача від 27.09.2018 року №29 товариство просить відповідача повернути надміру сплачену суму з податку на прибуток підприємств за напрямом перерахування коштів у розмірі 19 664 006,00 грн.

Водночас, листом ГУ ДФС у м. Києві від 16.10.2018 року №82495/10/26-15-12-03-11 залишену таку заяву без розгляду посилаючись на те, що переплата в сумі 7 666 189,00 грн. виникла за наслідками подання ТОВ «Транс Систем Лоджистікс» податкової декларації з податку на прибуток: за 2015 рік (реєстр. № від 27.02.2016 року), в якій зменшено податкове зобов`язання в сумі 6 627 950,00 грн. (додатком ЗП зменшено зобов`язання на суму нарахованих щомісячних авансових внесків 9 265 584,00 грн.); за І півріччя 2016 року (реєстр. № від 28.07.2016 року) товариством задекларовано зменшення податкового зобов`язання на суму 745 479,00 грн.; за І півріччя 2017 року (реєстр. № від 08.08.2017 року) товариством задекларовано зменшення податкового зобов`язання на суму 292 760,00 грн.

Тобто, на думку відповідача, переплата виникла за рахунок декларування до зменшення раніше нарахованих та сплачених податкових зобов`язань, а не за рахунок суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (авансовий внесок сплачувався у порядку і строки, встановлені для місячного податкового періоду).

Разом з тим, відповідачем зазначено, що переплата у розмірі 11 997 817,00 грн. виникла до 01.04.2015 року.

З огляду на викладене, заяву позивача залишено без розгляду та відповідних дій, передбачених статтею 43 ПК України відповідачем не здійснено.

На момент звернення до суду із позовною заявою встановлено, що відповідно до витягу з електронного кабінету ТОВ «Транс Систем Лоджистік» обліковується переплата у розмірі 19 663 525,00 грн.

Відповідачем повідомлено суд, що сума переплати у розмірі 19 663 525,00 грн. складається з суми 11 997 817, 00 грн., яка виникла до 01.04.2015 року, тобто понад 1095 днів з огляду на що, поверненню не підлягає, та суми 7 665 708,00 грн., яка, на думку відповідача, не є за своєю суттю надміру сплаченим грошовим зобов`язанням, оскільки на дату зарахування не перевищувала нарахованих сум грошових зобов`язань, підтвердження чого можливо встановити лише під час проведення контрольно-перевірочних заходів, які призначено наказом ГУ ДФС у м. Києві від 26.06.2019 року №8720.

Водночас, суд звертає увагу, що жодних доказів, які б свідчили про невизнання показників вищенаведених у листі ГУ ДФС у м. Києві від 16.10.2018 року №82495/10/26-15-12-03-11 декларацій, поданих позивачем або неприйняття декларацій, відповідачем суду не надано.

Належних доказів, що позивачем пропущено строк подання заяви у 1095 днів та того, що переплата у розмірі 11 997 817,00 грн. виникла до 01.04.2015 року, відповідачем суду також не надано.

Крім того, щодо твердження відповідача про необхідність наявності попереднього висновку за результатами контроль-перевірочних заходів для повернення суми надміру сплаченого грошового зобов`язання у розмірі 7 665 708,00 грн., суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2018 року у справі №805/2908/17-а, норми чинного законодавства не ставлять передумовою для надання відповідного висновку про перерахування помилково або надміру сплачених до бюджету коштів обов`язкового проведення документальної перевірки.

У постанові від 13.11.2018 року у справі №826/16004/17 Верховним Судом зауважено, що ухваленню відповідного висновку (про повернення надміру сплачених коштів) має передувати перевірка поданої платником заяви про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, яка, в розумінні податкового законодавства, не є податковою перевіркою в значенні статті 75 ПК України.

Таким чином, твердження відповідача про необхідність проведення податкової перевірки для підтвердження переплати з податку на прибуток, є необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд принагідно зазначає, що положеннями статті 43 ПК України не передбачено обов`язку платника податків щодо подання повторних заяв про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, у разі зменшення суми переплати, а тому подання позивачем однієї заяви є достатньою підставою для вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на повернення платнику податків надміру сплачених грошових зобов`язань.

Подібну правову позицію в питаннях подання платником податків податковому органу заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, а також стосовно того, що норми чинного законодавства не ставлять передумовою для надання відповідного висновку про перерахування помилково або надміру сплачених до бюджету коштів обов`язкового проведення документальної перевірки (по суті проведення контрольно-перевірочних заходів), викладено Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 26.06.2018 року (справа № 805/2908/17-а).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на повернення з бюджету надмірно сплаченої суми по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств саме у розмірі 19 663 525,00 грн.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Казначейської служби висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот шістдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 коп.) з відповідного бюджету.

Суд також звертає увагу, що у період з 2011-2016 роки та 2017 рік ТОВ «Транс Систем Лоджистік» перебувало на обліку в Донецькому відділенні Офісу ВПП ДФС (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС), у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, що відповідно до змісту листів відповідача позивачу було перешкодою для своєчасного отримання відомостей про проведення облікових операцій в інтегрованій картці платника з податку на прибуток та правомірність виникнення переплати, що, з урахуванням норм Податкового кодексу України та Порядку взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, свідчить про триваючу бездіяльність органів Державної фіскальної служби України, оскільки відповідні обставини не спростовують права платника податку на повернення надміру сплачених сум податків в порядку, визначеному статтею 43 Податкового кодексу України, а тому не звільняють відповідний податковий орган від обов`язку вчинити дії щодо повернення позивачу надміру сплачених сум.

Оскільки за позивачем обліковується надмірна сплата податку, наявність якої підтверджена матеріалами справи, для повернення якої позивачем подано письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, в той час, як податковим органом не підготовлено висновку про їх повернення та не подано такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах саме податковий орган, не виконавши покладені на нього статті 43 Податкового кодексу України обов`язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, відповідно вчинив протиправну бездіяльність.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На переконання суду, позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано, а тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення від 22.04.2019 року №52 позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 3 842,00 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд дійшов висновку, що стягнення судового збору на користь позивача підлягає за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6, 9, 72-77, 139, 143, 243-246, 255, 257-263, 22, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік» задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо невжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот шістдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 коп.).

3. Зобов`язати Державну податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Казначейської служби висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот шістдесят три тисячі п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 коп.) з відповідного бюджету.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 4-А, офіс 4) суму сплаченого судового збору у розмірі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дів грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 26).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 4-А, офіс 4);

Відповідач: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 26).

Повне рішення складено 24.07.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна