Справа № 804/4456/18
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4456/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрум-Буд»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2018р. у справі №804/4456/18
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрум-Буд»
до: про: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрум-Буд» (далі - ТОВ «Центрум-Буд»), за допомогою засобів поштового зв`язку, звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, судом першої інстанції позов зареєстровано 14.06.2018р./ а.с. 91,5-12 том 1/ .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/4456/18 та справа призначена до судового розгляду /а.с. 2-3 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, на те, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість (далі - ПДВ) по взаємовідносинам із ТОВ «Дінкарт» за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., за результатами якої складено акт № 20717/04-36-14-22/36095249 від 24.04.2018р., у якому відповідачем за результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п.201.1., п. 201.4., п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з неправомірним формуванням даних податкового обліку при придбанні товарно-матеріальних цінностей в ТОВ «Дінкарт» з огляду на не підтвердження реального характеру здійснених поставок, що призвело до заниження підприємством у перевіряємому періоді податку на прибуток у загальному розмірі на 183689 грн., та ПДВ у загальному розмірі на 204099 грн., та на підставі акту 22.05.2018р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: - №, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з податку на прибуток у загальному розмірі на 229611,25 грн.; - №, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з ПДВ у загальному розмірі на 255123,75 грн.. Позивач вважає висновки податкового органу та прийняті за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що господарські операції позивача з ТОВ «Дінкарт» за протягом перевіряємого періоду виконано, у позивача наявні усі первинні документи, які підтверджують факт виконання сторонами за договором своїх зобов`язань, позивач сплатив вартість товару, а його контрагент - ТОВ «Дінкарт», поставив позивачу товар, який у подальшому був використаний позивачем у власній господарській діяльності, тому позивач мав право на формування податкової звітності з урахуванням сум ПДВ сплачених ним у вартості товару отриманого від ТОВ «Дінкарт» у відповідних звітних періодах. Також позивач зазначив, що доводи податкового органу, на обґрунтування висновків перевірки в частині нереальності здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Дінкарт» щодо наявності вироку Святошинського районного суду м. Києва від 22.08.2017р. у справі №759/11929/17 є безпідставними, оскільки цим вироком суду не встановлено фіктивності господарських операцій позивача з ТОВ «Дінкарт» а встановлено факт реєстрації підприємства на ім`я ОСОБА_1 з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, які використали ТОВ «Дінкарс» для прикриття своєї незаконної діяльності. Тому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача № та № від 22.05.2018р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2018р. у справі №804/4456/18 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Центрум-Буд» до ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено. /а.с. 143-148 том 1/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 05.10.2018р., подав апеляційну скаргу / а.с. 153-159 том 1/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 05.10.2018р. у цій справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Адміністративна справа №804/4456/18, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги позивача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 04.02.2019р. / а.с. 152 том 1/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019р. у справі №804/4456/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення суду першої інстанції від 05.10.2018р. / а.с. 165 том 1/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13-00 годин 19.03.2019р. / а.с. 166 том 1/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с. 167,168 том 1/.

Через неявку представника відповідача у судове засідання о 13-00 годин 19.03.2019р. розгляд цієї адміністративної справи було відкладено на 13-00 годин 09.04.2019р. / а.с. 169 том 1/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с. 170,172,173 том 1/.

У судовому засіданні 09.04.2019р. представники позивача та відповідача надали суду пояснення та з метою надання позивачем додаткових пояснень та доказів у розгляді справи оголошено перерву до 13-00 годин 24.04.2019р. /а.с.176-178 том 1/, про що судом було повідомлено представників позивача та відповідача / а.с. 180/.

У судовому засіданні 24.04.2019р., під час розгляду цієї справи, представником позивача були надані письмові пояснення щодо реальності господарських операцій між ТОВ «Центрум-Буд» та ТОВ «Інтех К», яке у подальшому змінило назву на ТОВ «Дінкарт», за договором субпідряду №1-01.06/16 від 01.06.2016р. та копії первинних документів, які підтверджують реальне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором / а.с. 181-250 том 1, а.с. 1-70 том 1/, а представником відповідача також були надані письмові пояснення з запереченнями щодо доводів апеляційної скарги позивача / а.с. 71-88 том 2/, та судом у розгляді справи було оголошено перерву до 15 годин 30 хвилин 15.05.2019р. з метою надання представникам сторін часу для ознайомлення з наданими доказами. / а.с. 89-90 том 2/, про що судом було повідомлено представників позивача та відповідача / а.с. 91-92 том 2/.

У судове засідання 15.05.2019р. представником позивача були надані додаткові письмові пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Інтех К» протягом перевіряємого періоду / а.с. 93-168 том 2/ та у розгляді справи було оголошено перерву до 16 годин 30 хвилин 29.05.2019р. з метою надання представнику відповідача часу для ознайомлення з наданими документами / а.с. 169-170 том 2/, про що судом було повідомлено представників учасників справи / а.с. 171,172 том 2/.

29.05.2019р. судом апеляційної інстанції отримано клопотання позивача про перенесення розгляду справи / а.с. 174-175 том 2/ та у судовому засіданні 29.05.2019р. клопотання позивача було задоволено та у розгляді справи оголошено перерву до 16 годин 30 хвилин 12.06.2019р. / а.с. 176 том 2/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 177-178 том 2/.

Через не явку представника позивача у судове засідання о 16 годин 30 хвилин 12.06.2019р. та відсутність належних доказів щодо повідомлення позивача про день, годину та місце розгляду цієї справи судом у судовому засіданні о 16 годин 30 хвилин 12.06.2019р. судом апеляційної інстанції у розгляді цієї справи оголошено перерву до 15 годин 30 хвилин 10.07.2019р. / а.с. 180 том 2/, про що повідомлено позивача та відповідача у цій справі / а.с. 181-185 том 2/.

Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Позивача у справі - ТОВ «Центрум-Буд», зареєстровано як юридичну особу 09.09.2008р., код ЄДРПОРУ 36095249, підприємство є платником податків, у тому числі ПДВ.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області у лютому 2018р. було надіслано на адресу ТОВ «Центрум-Буд» запит «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» за вих. №5525/10/04-36-14-09, відповідно до якого у зв`язку з отриманням ГУ ДФС у Дніпропетровській області вироку Святошинського районного суду м .Києва від 22.08.2017р., яким директора ТОВ «Дінкарт» () - ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за №0000046, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, а саме: реєстрація та використання фіктивного підприємства ТОВ «Дінкарт» (код 40510296) з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформленні неіснуючих фінансово-господарських операцій для незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємства суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки, у зв`язку з чим неможливо підтвердити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту та до складу витрат за 2016 рік по взаємовідносинам з даним-контрагентом, ТОВ «Центрум-Буд» повідомлено, що необхідно надати пояснення та документальне підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «Дінкарт» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016р., але позивач у справі листом від 16.02.2018 р. за вих. №1-16.02/18 повідомило ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що ніколи не мало господарських відносин з ТОВ «Дінкарт», у зв`язку з чим підприємство не може надати пояснення та документальне підтвердження стосовно здійснення господарських операцій з ТОВ «Дінкарт» /122-125 том 1/.

У зв`язку з чим наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області №1875-п від 02.04.2018р. на підставі пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст.75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, ст.79 Податкового кодексу України призначено з 11.04.2018 р. проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Центрум-Буд» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Дінкарт» () за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. , тривалістю 5 робочих днів. /а.с. 126 том 1/

На підставі вищенаведеного наказу та виданих направлень на перевірку у період з 11.04.2018р. по 17.04.2018р. податковим органом, відповідачем у справі, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Центрум-Буд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та ПДВ по взаємовідносинам із ТОВ «Дінкарт» за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., за результатами якої складено акт №20717/04-36-14-22/36095249 від 24.04.2018р. (далі - акт перевірки).

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 37-45 том 1/ вбачається, що відповідачем за результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з неправомірним формуванням даних податкового обліку при придбанні товарно-матеріальних цінностей в ТОВ «Дінкарт» (раніше ТОВ «Інтех К») з огляду на не підтвердження реального характеру здійснених поставок, що призвело до заниження підприємством у перевіряємому періоді податку на прибуток у загальному розмірі на 183689 грн., та ПДВ у загальному розмірі на 204099 грн..

У подальшому, а саме 22.05.2018р., на підставі акту перевірки, податковим органом (відповідачем у справі) прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з податку на прибуток у загальному розмірі на 229611,25 грн. /а.с. 46 том 1/;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з ПДВ у загальному розмірі на 255123,75 грн. /а.с. 47 том 1/;

і саме ці рішення відповідача, який у спірних відносинах, що виникли між сторонами у справі, виступає у якості суб`єкта владних повноважень , є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

З наданої суду ксерокопії акту перевірки /а.с. 37-45 том 1/ вбачається, що висновок про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства, яке призвело до заниження підприємством у перевіряємому періоді податку на прибуток у загальному розмірі на 183689 грн., та ПДВ у загальному розмірі на 204099 грн., зроблено податковим органом з огляду на нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Дінкарт» (раніше - ТОВ «Інтех К»).

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інтех К» у перевіряємий період існували господарські відносини, на підтвердження яких позивачем у справі під час проведення перевірки податковому органу, а під час розгляду справи, суду були надані копії:

- актів приймання-передачі будматеріалів від 10.06.2016р., від 22.07.2016р., від 12.08.2016 р., від 07.09.2016 р., від 24.09.2016р., довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень, серпень, вересень 2016 р. / а.с.50-65 том 1/, у яких, серед іншого, зазначено, що ці документи складено до договору підряду №1-01.06/16 від 01.06.2016 р., укладеного між ТОВ «Центрум-Буд» (підрядник) та ТОВ «Інтех К» (субпідрядник);

- податкових накладних №29 від 01.09.2016 р., №57 від 05.08.2016 р., №58 від 05.08.2016р., №67 від 08.08.2016 р., №68 від 08.08.2016 р., №86 від 11.08.2016р., №96 від 11.08.2016р., №145 від 15.08.2016 р., №146 від 22.08.2016р., №147 від 15.08.2016р., №175 від 29.08.2016 р., №176 від 29.08.2016р., №210 від 30.08.2016 р. / а.с. 66-81 том 1/;

- видаткових накладних №67 та №68 від 08.08.2016 р., №86 та №96 від 11.08.2016 р., №146 від 22.08.2018 р., №175 та №176 від 29.08.2016 р., №210 від 30.08.2016 р., №324 від 24.09.2016р. / а.с. 82-90 том 1/;

які від імені ТОВ «Центрум-Буд» підписані ОСОБА_2 , а від імені ТОВ «Інтех К» - ОСОБА_1 ..

При цьому необхідно зазначити, що позивачем у справі під час проведення перевірки та під час розгляду цієї справи судом першої інстанції не було надано копії договору підряду №1-01.06/16 від 01.06.2016 р., укладеного між ТОВ «Центрум-Буд» (підрядник) та ТОВ «Інтех К» (субпідрядник), незважаючи на те, що посилання на цей договір містились у наданих позивачем копіях вищенаведених документів, і копія цього договору позивачем у справі була надана лише апеляційному суду під час апеляційного перегляду справи разом з письмовими поясненнями у судове засідання 24.04.2019р. / а.с. 181-182,183-185 том 1/.

Судом встановлено, що контрагент позивача - ТОВ «Інтех К», , юридична особа зареєстровано 26.05.2016р., та 17.11.2016р. підприємство змінило назву на ТОВ «Дінкарт». / а.с. 87 том 2/

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року у справі №759/11929/17 (провадження №1-кп/759/780/17), який набрав законної сили 22.09.2017р., затверджено угоду від 27.07.2017 р. про визнання винуватості між прокурором Тахтаровим О.С. та обвинуваченою ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.5, 205 ч.1 КК України, за якою призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.07.2017 р. покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу розміром 150 (сто п`ятдесят) неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень / а.с. 129-132 том 1/.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного вироку / а.с. 129-132 том 1/ вбачається, що судом під час розгляду кримінальної справи №759/11929/17 (провадження №1-кп/759/780/17) встановлено, що ОСОБА_1 у травні 2016 року, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Києві, біля станції метро «Житомирська», не маючи наміру здійснення статутної господарської діяльності, діючи з корисливих спонукань, погодилася на пропозицію невстановленої особи на ім`я ОСОБА_3 , за грошову винагороду створити суб`єкт підприємницької діяльності ТОВ «Інтех К» (ТОВ «Дінкарт») (), стати його засновником та директором, усвідомлюючи при цьому, що створення вказаного товариства здійснюється з метою прикриття незаконної діяльності, передбачаючи, при цьому, можливість спричинення державі матеріальної шкоди в результаті такої незаконної діяльності. В подальшому, з метою здійснення злочинної діяльності, невстановленій на даний час досудовим розслідуванням особи, отримали печатку ТОВ «Інтех К» (ТОВ «Дінккрт») (), якою завіряли завідомо неправдиві первинні документи, що засвідчували нібито проведені фінансово-господарські операції. Таким чином ОСОБА_1 , будучи засновником та директором фіктивного підприємства ТОВ «Інтех К» (ТОВ «Дінкарт») (), забезпечила прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахунках підприємству складання від її імені, як службової особи ТОВ «Інтех К» (ТОВ «Дінкарт») (), фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складання та видачу документів податкової звітності, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість іншим підприємствам та завищенню валових витрат таким суб`єктам господарської діяльності, в результаті чого до Державного бюджету України не надходили кошти у вигляді сплати вказаних податків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз положень ст.ст. 1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дає можливість зробити висновок про те, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тому визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, і необхідно враховувати, що вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків - як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов`язання), і факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків.

Верховний Суд, у постанові від 31.10.2018р. у справі №826/24810/15 (адміністративне провадження №К/9901/26674/18), зазначив, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що статус фіктивного, нелегального підприємства, несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. у справі №826/7047/13-а (К/9901/436/18).

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, колегія суддів вважає, що первинні документи, які стали підставою для формування суб`єктом господарювання, позивачем у справі, податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, підписані від імені особи, яка заперечила свою участь у його діяльності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у таких документах сум до складу податкового кредиту відповідно до п. 138.1 ст. 138, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що податковим органом зроблено обґрунтований висновок щодо відсутності факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Дінкарт» (раніше ТОВ «Інтех К»), що у свою чергу з урахуванням положень п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить про неправомірність формування позивачем даних податкового обліку при придбанні товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Дінкарт» (раніше ТОВ «Інтех К») з огляду на не підтвердження реального характеру здійснених поставок, що у свою чергу свідчить про те, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття податкових повідомлень-рішень № та № від 22.05.2018р., які є предметом оскарження у цій справі, діяв у спосіб визначений чинним законодавством, тому підстави для скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 05.10.2018р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрум-Буд» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2018р. у справі №804/4456/18- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено - 12.07.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко