Справа № 191/927/19
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/927/19
Провадження № 2-а/191/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Пилипчук Андрія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 лютого 2019 року він, керуючи легковим автомобілем SKODA KODIAQ, державний номер НОМЕР_1 здійснював рух по автомобільній дорозі територіального значення «Т 0401» у напрямку вулиці 95 прикордонного загону м. Синельникове Дніпропетровської області. На 48 кілометрі вищезазначеної автодороги, о 10 год. 40 хв. приблизно через 30-40 метрів після завершення маневру повороту на право, керований ним автомобіль було зупинено відповідним жестом руки з диском співробітником поліції. Після зупинки ним транспортного засобу у вказаному місці до нього підійшов робітник поліції та відразу запитав документи на право управління транспортним засобом та посвідчення водія. У відповідь на таку цікавість співробітника поліції він попросив його відрекомендуватися у відповідності до п.3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» та у відповідності до п. 2 ст. 35 цього ж Закону, поінформувати його, як водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у статті 35 цього Закону. Співробітник поліції відрекомендувався інспектором Синельниківського відділу поліції старшим лейтенантом поліції Пилипчук Андрієм Сергійовичем, та повідомив, що підстава зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу - перевірка документів. На що позивач категорично заперечив, що ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», якою встановлено виключний перелік підстав для зупинки транспортних засобів не передбачено названої ним підстави та, що такі його дії є незаконними і по своїй суті є перевищенням владних повноважень. Вислухавши його відповідач зазначив, що позивач, нібито при здійснені маневру повороту на право не подав правого повороту, що подається світловими покажчиками, чим порушив п. 9.4 правила дорожнього руху. На що ОСОБА_1 висловив відповідачу свою категоричну не згоду з таким ствердженням та повідомив що, у зв`язку з тим, що відповідач знаходився біля патрульного автомобіля поліції який стаціонарно був розташований на лівому узбіччі автодороги приблизно на відстані 30-40 метрів від самого перехрестя у попутному по відношенню до керованого ним автомобіля напрямку і відповідно відповідач фізично не міг бачити керований ним автомобіль перед та/або під час здійснення маневру правого повороту. Та крім того, ОСОБА_1 зазначив відповідачу, що виконав маневр повороту з дотриманням вимог пункту 9.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме подав сигнал правим покажчиком повороту, який увімкнув позивач завчасно до початку маневру (приблизно за 70 метрів до повороту) та вимкнув його відразу після здійснення маневру повороту. На що відповідач повідомив йому, що він нібито бачив весь маневр. Вислухавши його позивач поросив ознайомити його з доказами скоєння ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення. На що відповідач зазначив, що його ствердження і є доказом та що інших у нього не має та додатково заначив, що якщо ОСОБА_1 з чимось не погоджується то може оскаржувати постанову в суді. Надалі відповідач не зважаючи на зазначені ним факти та законні вимоги без будь якої законної підстави та належних доказів, упереджено склав та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 109167 від 20.02.2019 року, за яке передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп.

Позивач з даною постановою не погоджується, оскільки вважає, що відповідач упереджено та безпідставно вбачив у його діях склад адміністративного правопорушення та бездоказово притягнув його до адміністративної відповідальності так як, у матеріалах адміністративної справи відсутні відомості (докази) скоєння ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 109167 від 20.02.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач у судову засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено відповідною розпискою про вручення особисто інспектору судової повістки.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Пилипчук А.С. 20 лютого 2019 року винесено постанову Серії ДПО18 № 109167 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи 20 лютого 2019 року о 10 год. 50 хв. транспортним засобом SKODA KODIAQ, державний номер НОМЕР_1 , в м. Синельникове на а/д Т-0401 48 км не надав сигнал правого повороту, що подається світловим покажчиками, чим порушив п.п.9.4 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, виходячи з обґрунтування позову ОСОБА_1 , погоджується, що останнім не допущено порушення п. 9.4 ПДР України, так як відповідачем не надано суду належних доказів, які спростовують обґрунтування позову ОСОБА_1 , хоча такий обов`язок має саме суб`єкт владних повноважень у даній категорії справ, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 72, 73, 77, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Пилипчук Андрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Пилипчук Андрія Сергійовича від 20 лютого 2019 року Серії ДПО18 №109167 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про вчинення 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя: А. В. Твердохліб