Справа № 160/426/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 травня 2019 року Справа №160/426/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіна Л.Є., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника фізичної особи-підприємця Пламаділ Тетяни Анатоліївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/426/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу,-
У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року вищевказаний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано протиправними та скасовано постанови про накладення штрафу Головного управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області від 20.12.2018 року №ДН2124/248/АВ/ІП-ФС/856 та від 20.12.2018 року №ДН2124/248/АВ/МГ-ФС/857. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Також, вказаним рішенням вирішено питання про стягнення на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору.

03.05.2019 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить прийняти додаткове рішення шляхом вирішення питання про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 51824,99 грн., судового збору за забезпечення позову у сумі 576,30 грн., а також на прибуття представника до суду у розмірі 3154,09 грн.

Вказана заява у частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу обґрунтована тим, що представником позивача - адвокатом Валько І.В. виконано великий обсяг робіт, зокрема: вивчено первинні документи та постанови про накладення штрафу за результатами інспекційного відвідування (2746 грн.); підготовлено позов до суду (19222 грн.); підготовлено заяву про забезпечення позову та заяву про зміну позовних вимог (4119 грн.); взято участь у судових засіданнях (5720,83 грн.); підготовлено та відправлено адвокатські запити до відповідача (1373 грн.); витрачено час за переїзд з м. Київа до м. Дніпро для участі у розгляді справи (17500 грн.); підготовлено та відправлено заяви про зупинення виконавчого провадження та заяву про відправлення заперечень до позову (1144,16 грн.).

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частини другої вказаної статті, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року розгляд заяви представника позивача вирішено здійснювати у судовому засіданні.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце розгляду повідомлені належним чином, у зв`язку з чим, подальший розгляд заяви вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву представника позивача суд виходить із такого, що відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, що пов`язані із прибуттям до суду.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, частиною 5 цієї ж статті визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, тоді як обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Поряд з цим, відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ч. ч. 3, 4 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Тобто, законодавцем чітко визначено умови та проміжок часу для подання заяви та відповідних доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, які вона сплатила, а саме: така заява повинна подаватися:

- до закінчення судових дебатів;

- або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Заява представника позивача разом з відповідними доказами подана до суду у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду, що відповідає вимогам вищевказаних статей. При цьому, відповідну заяву про надання доказів після ухвалення рішення суду заявлено представником позивача до закінчення судових дебатів.

Так, надання представником позивача - адвокатом Валько І.В. адвокатських послуг у суді першої інстанції при розгляді справи № 160/426/19 підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 685 від 29.10.2009 року; ордером на надання правової допомоги серії РН-524 № 135; договором про надання правової допомоги № 147/18 від 29.12.2018 року; рахунком - фактурою № 1-147/18 від 29.12.2018 року; актом прийому-передачі послуг № 1 від 09.01.2019 року; актом прийому-передачі послуг № 2 від 26.02.2019 року; актом прийому-передачі послуг № 3 від 23.03.2019 року; актом прийому-передачі послуг № 4 від 24.04.2019 року; платіжними дорученнями від 29.12.2018 року № 452, від 15.01.2019 року № 464; меморіальними ордерами від 27.02.2019 року, від 26.03.2019 року та від 25.04.2019 року відповідно. Загальна вартість послуг за вказаними актами складає 51824,99 грн.

Досліджуючи надані документи, суд встановив, що договором передбачено надання правової допомоги саме позивачу. При цьому, додатком до договору обумовлено вартість юридичних послуг і порядок розрахунків за надані послуги у суді першої інстанції.

Платіжні доручення та меморіальні ордери містить усі необхідні реквізити з посиланням на відповідний рахунок. Усі копії документів завірено підписом та печаткою представника позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Валько І.В. підготовлений і поданий позов обсягом 11 сторінок, заяву про забезпечення позову обсягом 4 сторінки, позов з урахуванням зміни підстав позову, заперечення на відзив обсягом 2 сторінки. Також адвокат брав участь у судовому засіданні 22.02.2019 року, 18.03.2019 року, 09.04.2019 року та 23.04.2019 року, про що свідчить протоколи судового засідання у справі № 160/426/19 від 22.02.2019 року, 18.03.2019 року, 09.04.2019 року та 23.04.2019 року відповідно.

Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом Валько І.В. вказаних послуг у суді першої інстанції у розмірі 30205,99 грн. відповідно до вартості таких послуг, визначених відповідним договором, а тому враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 15103 грн. (30205,99/2=15103 грн. (пропорційно до частини задоволених позовних вимог)) витрат на професійну правничу допомогу, що є цілком співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції.

Підстав для зменшення розміру цих витрат немає через відсутність відповідного клопотання з боку відповідача.

Посилання представника позивача на стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за вивчення первинних документів та постанови про накладення штрафу за результатами інспекційного відвідування (2746 грн.); підготовку та відправлення адвокатських запитів до відповідача (1373 грн.); на переконання суду, не відповідає критеріям реальності таких витрат саме щодо надання правової допомоги у суді, а також створює надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, понесених на прибуття представника до суду слід зазначити таке

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 135 цього Кодексу витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, частиною 2 цієї ж статті передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, вищезазначеною нормою передбачено такі види витрат:

витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту;

компенсація за втрачений заробіток;

компенсація за відрив від звичайних занять.

Як вже зазначалося вище, адвокат Валько І.В. брав участь у судовому засіданні 22.02.2019 року, 18.03.2019 року, 09.04.2019 року та 23.04.2019 року про що свідчить протоколи судового засідання у справі № 160/426/19 від 22.02.2019 року, 18.03.2019 року, 09.04.2019 року та 23.04.2019 року.

При цьому, матеріалами справи містять відповідні копії квитків за поїзд, дата яких збігається з датами проведення судових засідань. Тобто, позивачем підтверджено належними доказами понесення витрат, пов`язаних з прибуттям до суду.

А відтак, на користь позивача підлягає стягненню сума компенсації витрат пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту відповідно до вартості квитків за поїзд (2 клас) у загальному розмірі 3154,09 грн.

Щодо витрат, пов`язаних із витрачанням часу за переїзд з м. Київа до м. Дніпра для участі у розгляді справи (17500 грн.) суд зазначає, що така компенсація представнику позивача не передбачена вимогами статті 135 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки представник позивача Валько І.В. не є законним представником позивача.

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, понесених на сплату судового збору за забезпечення позову у сумі 576,30 грн., то суд зазначає, що у цій частині заяви слід відмовити з огляду на відсутність механізму повернення судового збору у разі задоволення заяви про забезпечення позову.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст. 132, 134, 135, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу - задовольнити частково.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15103,00 грн. (п`ятнадцять тисяч сто три гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (, адреса: 49107, м. Дніпро, вул. Козакова, 3).

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з прибуттям представника до суду у розмірі 3154,09 (три тисячі сто п`ятдесят чотири гривні, 09 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (, адреса: 49107, м. Дніпро, вул. Козакова, 3).

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Л.Є. Букіна