Справа № 162/1094/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/Н-8/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року (головуючий суддя: Яворський І.О., судді: Кухтей Р.В., Нос С.П., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту постанови - 28.04.2017) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

постановою Любешівського районного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із змінами заробітної плати на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-191 від 15 квітня 2016 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11 травня 2016 року відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, у розмірі 90% від заробітної плати з врахуванням довідки прокуратури Волинської області № 18-191 від 15 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задоволено, постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року у справі № 162/1094/16-а скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2017 року у відкритті касаційного провадження за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 06 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2017 року.

ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року № 876/624/17 по справі 162/1094/16-а.

Обґрунтовуючи цю заяву, покликається на те, що постановою Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 826/8546/18 було залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 щодо визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення та затвердження порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Вказує, що факт визнання Верховним Судом бездіяльності Кабінету міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури є істотною нововиявленою обставиною.

Правонаступник відповідача Камінь-Каширське ОУПФ України Волинської області 04.07.2019 подало відзив на заяву, в якому просило відмовити в задоволенні заяви, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 залишити без змін.

Також, 10.07.2019 подано клопотання про розгляд вказаної заяви за відсутності представника Камінь-Каширського ОУПФ України Волинської області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання повторно не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови від 27.04.2017 в межах доводів та вимог заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні такої необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В якості нововиявленої обставини заявником вказується п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, а саме постанова Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 826/8546/18, якою було залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 щодо визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII .

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для визнання обставиною нововиявленою, поняття «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо сторона у справі все-таки могла знати про певну обставину, але внаслідок недобросовісного ставлення до своїх процесуальних обов`язків не вживала заходів для отримання потрібної інформації, тоді відсутні правові підстави визначати таку обставину у справі як нововиявлену. Істотність обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення.

Отже, підставами для перегляду судового рішення, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України, можуть бути лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 826/8546/18 не є нововиявленою обставиною щодо обставин, встановлених постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 162/1094/16-а, оскільки така винесена вже після винесення постанови у цій справі та набрання нею законної сили.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Верховного Суду від 24.04.2019 встановлено, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на нього, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури.

Також, визнано протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення та затвердження порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що факт визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, не можна вважати нововиявленою обставиною, яка дає право на перерахунок пенсії заявнику.

Згідно ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статті 6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі «Правєдная проти Росії», №. 69529/01; у справі «Рябих проти Росії», № 52854/99, пункт 52; у справі «Брумареску проти Румунії», № 28342/95, пункт 61).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 162/1094/16-а необхідно відмовити, оскільки факт визнання Верховним Судом бездіяльності Кабінету міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури не є істотною нововиявленою обставиною, в розумінні положень п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України.

Керуючись ст. ст. 313, 321, 325, 361, 368, 369 КАС України, суд -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 876/624/17 (162/1094/16-а) - відмовити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
Д. М. Старунський

Повне судове рішення складено 26.07.2018.