Справа № 640/20468/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 липня 2019 року

Київ

справа №640/20468/18

адміністративне провадження №К/9901/16396/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

розглядаючи в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2019 року про повернення позовної заяви у справі №640/20468/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» (надалі також - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі також - відповідач, ДФС), у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» від 8 листопада 2017 року № 90 датою її фактичного надходження - 24 листопада 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2019 року, адміністративний позов було повернуто позивачу у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з цим позовом.

Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалами суду від 6 грудня 2018 року відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке було обґрунтовано тим, що ДФС повідомила, що строк звернення до суду з даним позовом визначений статтею 102 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) та становить 1095 днів.

Проте суд зазначив, що строк звернення до суду визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) і в даному випадку становить три місяці з дня отримання рішення ДФС за результатами розгляду скарги позивача. Оскільки рішенням ДФС від 5 травня 2018 року №2708/35789787/2 залишено скаргу позивача без задоволення, а з позовом до суду позивач звернувся лише 5 грудня 2018 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду, суд залишив позовну заяву без руху з наданням Товариству часу для подання клопотання про поновлення строку звернення до суду та сплати судового збору.

27 грудня 2018 року позивачем подано заяву на виконання вимог ухвали суду від 6 грудня 2018 року про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тими ж доводами, яким вже надана оцінка судом в ухвалі від 6 грудня 2018 року. Інших доводів в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач не навів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку та повернення позову на підставі статті 123 КАС України.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційний суд зазначив, що відповідно до абзацу третього пункту 56.18 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. Звернення до Комісії ДФС України з питань розгляду скарг зі скаргою на рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 є використанням досудового порядку вирішення спору, а тому відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України строк звернення до суду з даним позовом становить три місяці з дня вручення ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг за результатами розгляду його скарги на рішення № 665737/35789787 від 25 квітня 2018 року.

Посилання позивача на статтю 102 ПК України як на норму права, яка встановлює інші строки звернення до суду, колегія суддів апеляційного суду визнала необґрунтованими з тих підстав, що зазначена норма права безпосередньо не визначає строк звернення платника податку до суду з позовом щодо оскарження рішення контролюючого органу. Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не є рішенням контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, у зв`язку з чим може бути оскаржене до суду у строк, визначений статтею 122 КАС України, а не статтею 102 ПК України. Доводи позивача про те, що ДФС України повідомила про можливість оскарження рішення від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 протягом 1095 днів апеляційний суд визнав такими, що не підтверджені письмовими доказами. Крім того, апеляційний суд зазначив, що зазначені доводи, а також сфера діяльності Товариства і відсутність у штаті товариства посади юриста не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не можуть бути підставами для його поновлення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційного суду, ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для відкриття провадження та продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у податкових спорах застосовуються положення пункту 56.18 статті 56 ПК України, а тому строк позовної давності щодо оскарження рішення контролюючого органу становить 1095 днів із дня отримання такого рішення, незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове розв`язання спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження. Посилаючись на статтю 6 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, зазначає, що суд має з`ясувати чи має місце порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів особи і у разі наявності такого порушення, суд може поновити строки звернення до суду та вирішити спір (задовольнити вимоги) чи залишити позов без розгляду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Отже, колегією суддів визначено, що спірним у цій справі є питання застосування строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення.

Верховний Суд вже розглядав зазначене питання, і в постанові від 17 липня 2019 року (справа №640/46/19) висловив правову позицію, що згідно з положеннями пункту 56.18 статті 56 ПК України, які є спеціальними по відношенню до приписів статті 122 КАС України, незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів.

Аналогічний висновок щодо застосування строку звернення до суду був викладений Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2019 року при розгляді справи №813/4921/17, в якій оскаржувалось рішення контролюючого органу про стягнення коштів платника податків з рахунків у банку.

Колегія суддів вважає за необхідне відступити від вказаного висновку Верховного Суду з огляду на таке.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Отже, ПК України визначено строк давності у 1095 днів для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, відповідно, граничний строк на оскарження таких рішень в судовому порядку становить також 1095 днів.

Нормами ПК також визначені спеціальні строки для оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у разі, якщо проводилася процедура адміністративного оскарження, і такі строки становлять один місяць з дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Натомість, спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, у зв`язку з чим, вирішуючи поставлене перед судом питання, колегія суддів вважає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми частини четвертої статті 122 КАС України, а не пункт 56.18 статті 56 та стаття 102 ПК України.

Висновок про перевагу в застосуванні до спірних правовідносин частини четвертої статті 122 КАС України ґрунтується на тому, що ця норма кодифікованого акта прийнята пізніше за згадувані норми ПК України, є нормою з вужчою сферою застосування (дії), тобто нормою, яка покликана врегулювати відносини не унормовані Податковим кодексом України і які потребують спеціального регулювання.

Вибір на користь частини четвертої статті 122 КАС України призводить до більш розумного та справедливого результату. Таке спеціальне правило щодо строку оскарження могло бути продиктоване особливостями обставин щодо попереднього оскарження рішення контролюючого органу в досудовому порядку. Воно направлено на пожвавлення цивільного обігу, прискорення настання правової визначеності, уніфікацію наслідків застосування позасудових процедур врегулювання спорів. Самі по собі ці обставини відповідають меті демократичної, соціальної, правової держави та направлені на виконання соціально-економічних завдань, які стоять перед Україною.

Відповідно до частини першої статті 346 КАС України суд який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

Згідно зі статтею 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи №640/20468/18 (провадження К/9901/16396/19) на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу.

Керуючись статтями 346, 347 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Справу №640/20468/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, касаційне провадження у якій відкрито за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2019 року, передати на розгляд палати, до якої входить колегія, що розглядає цю справу.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду