Справа № 500/1687/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення заяви про забезпечення позову без розгляду

Справа №500/1687/19

17 липня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Хрущ В.Л. розглянувши в порядку письмового провадження матеріали заяви про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до: Тернопільської обласної ради, Голови Тернопільської обласної ради Овчарука Віктора Вікторовича, про: визнання протиправним та скасування розпорядження голови Тернопільської обласної ради №173 від 08.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним розпорядження голови Тернопільської обласної ради Овчарука В.В. від 08.07.2019 року №173 «Про проведення у Тернопільській обласній раді конкурсу на заміщення вакантної посади генерального директора (головного лікаря) комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради» та його скасувати.

Одночасно із позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить зупинити дію розпорядження голови Тернопільської обласної ради Овчарука В.В. від 08.07.2019 року №173 «Про проведення у Тернопільській обласній раді конкурсу на заміщення вакантної посади генерального директора (головного лікаря) комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради».

Ухвалою від 17.07.2019 року відмовлено у відкритті провадження у даній адміністративній справі за позовом, - з підстав передбачених пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у зв`язку з тим, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України, статті 17, частини 5 статті 19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Суд звертає увагу на те, що норми КАС України не містять положень щодо можливості окремого розгляду судом заяви про забезпечення адміністративного позову у разі відмови у відкритті провадження у справі у порядку адміністративного судочинства.

Однак, частиною 6 статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд звертає увагу на те, що беззаперечним, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, - є те, що заяву про забезпечення позову повинен розглядати належний суд, до юрисдикії якого належить вирішення самого спору, який виник між сторонами.

Отже, у відповідності до норм даної статті, суд повинен застосовувати закон, що регулює подібні правовідносини.

Отже, враховуючи те, що КАС України не регламентовано порядок вирішення заяви про забезпечення позову у випадку, коли судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд, застосовуючи аналогію закону до даних правовідносин, застосовує норми які регулюють подібні правовідносини, зокрема, положення статей 152-154, 167-171 КАС України у сукупності, та вважає, що в даному випадку заяву про забезпечення позову (яка є заявою про забезпечення позовної заяви, яка після відмови у відкритті провадження у справі підлягає поверненню заявнику з усіма доданими до неї матеріалами) - слід повернути заявнику без розгляду.

Зважаючи на те, що суд не уповноважений вирішувати даний спір в порядку адміністративного судочинства, - суд, враховуючи статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, з метою уникнення недопущення порушення прав позивача на доступ до правосуддя, вважає за необхідне роз`яснити позивачу право на подання аналогічної заяви - при зверненні до повноважного суду з відповідними вимогами в порядку цивільного судочинства, що відповідатиме належному та реальному способу захисту його прав в порядку, визначеному законом.

Також суд вважає за доцільне, роз`яснити позивачу, що в силу положень статті 7 Закону України «Про судовий збір»,- він має право на повернення сплачених ним сум судового збору за подання даної заяви про забезпечення позову, звернувшись до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 152-154, 167-171, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради, Голови Тернопільської обласної ради Овчарука Віктора Вікторовича про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Тернопільської обласної ради №173 від 08.07.2019 року, - повернути заявнику без розгляду разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

2. Роз`яснити позивачу право заявити аналогічну заяву у разі звернення до суду з відповідними вимогами в порядку цивільного судочинства.

3. Роз`яснити позивачу право на подання на підставі даної ухвали клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

4. Копію ухвали надіслати позивачу разом з матеріалами заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.