Справа № 559/1220/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7266/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Затолочний В.С.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 червня 2019 року (головуючий суддя Ралець Р.В., м.Дубно, проголошено 10:48:29) у справі № 559/1220/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

07.06.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови № 26 від 30 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 17 травня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №26, якою накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень. У своїй постанові адмінкомісія посилалась на те, що 27 квітня 2017 року близько 09 год. 40 було встановлено відсутність договору на вивіз сміття з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований на майдані Незалежності в м. Дубно, чим порушено п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради №1586 від 24.02.2006 внаслідок чого ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. 26 лютого 2018 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області постанову №26 від 17 травня 2017 року було скасовано. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 лютого 2018 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що лише ухилення від укладення договору на вивіз сміття, без порушення правил благоустрою території м. Дубно, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Позивач зазначає, що 22травня 2019року директором КП «Дубноводоканал» було складено лист з проханням укласти договір надання послуг із вивезення побутових відходів по магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» до 10 червня 2019 року. Враховуючи те, що вказаний лист він отримав вперше за весь період здійснення підприємницької діяльності і вже після складення протоколу про адміністративні правопорушення від 23 квітня 2019 року, він повідомив на засіданні адмінкомісії, що тільки прийшов вказаний лист із проханням укласти договір до 10 червня 2019 року, тому немає жодних підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. Проте його доводи в черговий раз не були взяті до уваги. Вважає постанову Дубенської міської ради № 26 від 30 травня 2019 року протиправною, такою, що складена в порушення вимог кодексу про адміністративні правопорушення.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 червня 2019 року позов задоволено повністю. Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради № 26 від 30 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. визнано протиправною та скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП- закрито.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що на момент притягнення позивача до адмінвідповідальності, Правила благоустрою і утримання території м. Дубно, які затверджені рішенням Дубенської міської ради № 1586 від 24.02.2006 були чинними, ніким не скасовані, а відтак обов`язкові до виконання. Пункт 2 частини 2 статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачає, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів. Відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів передбачена ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відсутність у позивача договору на вивіз твердих побутових відходів, на момент складення протоколу, є порушенням Правил благоустрою і утримання території м. Дубно і як наслідок тією обставиною, яка передбачає відповідальність за ст. 152 КУпАП. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок, щодо укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг покладається на споживача. Такий обов`язок на споживача покладається й Законом України "Про відходи". Відповідно до рішення Дубенської міської ради від 27.12.2018 № 3346 комунальне підприємство "Дубноводоканал" Дубенської міської ради було визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території м. Дубно. Отже, позивач по справі зобов`язаний був укласти з КП "Дубноводоканал" договір на вивезення твердих побутових відходів з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у м. Дубно, що ним зроблено не було, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилась. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_1 та є власником магазину з продажу взуття «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходится за адресою: АДРЕСА_1 .

23 квітня 2019 року ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 23.04.2019о 10год.45хв. було встановлено відсутність договору на вивіз твердих побутових відходів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,що розташований на майдані Незалежності,5 у м.Дубно. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився при свідках.

Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дубенської міської ради 30.05.2019 винесено постанову по справі по адміністративне правопорушення №26, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 23.04.2019 року близько 10 год. 45 хв. було встановлено відсутність договору про вивезення твердих побутових відходів з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований на майдані Незалежності, 5 у м. Дубно, чим порушено п. 5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради №1586 від 24.02.2006, внаслідок чого, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не надав суду будь-яких доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП при здійсненні ним підприємницької діяльності, а тому при винесені оскаржуваної постанови, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст. 33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Згідно з ч.1ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до ст. 152 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Тобто, суб`єктивна сторона вказаного правопорушення виявляється в умисних діях, коли особа свідомо порушує правила благоустрою і санітарії.

Згідно до п.п. 7 п. "а" ч. 1ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів"визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів"до об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Частиною1ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно п.2 ч.1ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів",до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Згідно ч. 2ст. 18 Закону "Про благоустрій населених пунктів", підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані:

1) утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку;

2) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини);

3) усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини;

4) усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку;

5) проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин);

6) у процесі утримання об`єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об`єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані;

7) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

У додатку № 1 до рішенням Дубенської міської ради Рівненської області від 24.02.2006 №1586 "Правила благоустрою та утримання територій м. Дубно", у п.4.2.29 зазначено: "Забезпечити заключення договорів на вивіз твердих побутових відходів з підприємствами, організаціями, установами усіх форм власності та громадянами".

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Разом з тим,п. 3 ч. 2ст. 21 цього Закону України "Про житлово-комунальні послуги"на виконавця послуг покладено обов`язок підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Механізм надання суб`єктами господарювання послуг з вивезення побутових відходів у містах визначено Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070.

Згідно п. 3 вказаних Правил, договір про надання послуг укладається відповідно до типового договору.

З оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є порушення п.5.1.27 Правил благоустрою і утримання території м. Дубно, затверджених рішенням Дубенської міської ради № 1586 від 24.02.2006.

Пунктом п.5.1.27 вказаних Правил передбачено відповідальність за відсутність договору на вивіз твердих побутових відходів у підприємств, організацій, установ усіх форм власності та громадян з надавачами послуг з вивезення твердих побутових відходів".

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано будь-яких доказів скоєння позивачем умисних дій щодо порушення чистоти та порядку при здійсненні підприємницької діяльності в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», за що передбачено відповідальність ст. 152КУпАП. Разом з тим, враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що лише ухилення від укладення договору на вивіз сміття, без порушення правил благоустрою території м. Дубно, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності заст. 152 КУпАП.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дубенської міської ради залишити без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 червня 2019 року у справі № 559/1220/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. С. Затолочний