Справа № 160/1657/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2019 року Справа № 160/1657/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засідання Стогній К.В.,
за участі: представника позивача: представника відповідача: Ковзуна А.В. Ревункова В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до приватного акціонерного товариства "Енергоресурси" про часткове зупинення виконання робіт, надання послуг, які пов`язані із прийманням, транспортуванням і очищенням промислових і зливових стічних вод,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ПАТ "Енергоресурси" протягом тривалого часу порушуються вимоги чинного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. Виявлені порушення, на думку позивача, можуть створити загрозу життю та/або здоров`ю людей. Вказані обставини є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.
Ухвалою суду від 22.02.2019 року матеріали позовної заяви Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області були залишені без руху та надано строк протягом п`яти робочих днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 02.04.2019 року з огляду на зібрання відповідних доказів, необхідність повного з`ясування усіх обставин справи, суд дійшов до висновку про необхідність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, в зв`язку з чим суд призначив підготовче судове засідання для вирішення питань передбачених в ч. 2 ст. 173 КАС України.
У судове засідання 15.07.2019 року прибули представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
До того ж, часткове зупинення виробництва ПАТ "Енергоресурси" може призвести до порушення всього виробничо-технологічного процесу не тільки відповідача, але і зупинення виробництва суміжних підприємств, абонентів відповідачва, а також до порушення вимог Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на наступне.
Підприємство здійснює діяльність водозабезпечення технічною і питною водою, водовідведення та очищення стічної води.
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України основні види діяльності підприємства: забір, очищення та постачання води (основний); Код КВЕД 37.00 Каналізація, Підведення та очищення стічних вод; Код КВЕД 42.21 Будівництво трубопроводів.
Під час перевірки та обстеження території представниками підприємства чинилися перешкоди держінспекторам при виконання обов`язків покладених на посадових осіб, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища.
Згідно матеріалів попередньої перевірки підприємством отримано ліцензію національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на централізоване водопостачання та водовідведення.
Користування земельними ділянками підприємством здійснюється на підставі договорів оренди земельних ділянок.
Загальна площа виробничих майданчиків підприємства складає біля 101,4 га, (згідно даних матеріалів підприємства).
Користування нерухомим майном, ПАТ «Енергоресурси» здійснює на підставі права власності на нерухоме майно.
Приписи державної екологічної інспекції щодо реалізації проектів про провадженню нової техніки, технології, матеріалів, та по перерепрофілюванню, консервації і ліквідації діючих підприємств, окремих цехів, виробництв та інших промислових і господарських об`єктів здійснювати за наявності відповідного висновку екологічної експертизи, під час перевірки не виконано.
Під час перевірки у період з 05.11.2018 року по 16.11.2018 року посадовими особами позивача, були виявлені порушення.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, у відповідності до акту перевірки №664/2-8/18 складеного за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ «Енергоресурси» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів проведеної в період з 05.11.2018 року по 16.11.2018 року контролюючим органом встановлено, що приписи Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 04.01.2017 року №4-37-10-3 відповідачем не виконано та відповідачем не виконується, шо стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Згідно ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
У відповідності до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275 (далі - Положення № 275) Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно пп.5 п. 4 зазначеного Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №275).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).
У разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання (частина сьома статті 4 Закону № 877-V).
Органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу (частина восьма статті 4 Закону № 877-V).
Невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом (частина дев`ята статті 4 Закону № 877-V).
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (частина одинадцята статті 4 Закону № 877-V).
При здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів (частина п`ятнадцята статті 4 Закону № 877-V).
Відповідно до статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Згідно частини шостої статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
У останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (частина сьома статті 7 Закону №877-V).
Згідно частини восьмої статті 7 Закону № 877-V припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Частиною дев`ятою статті 7 Закону № 877-V визначено, що розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу). Розпорядження може передбачати застосування до суб`єкта господарювання санкцій, передбачених законом.
У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (частина одинадцята статті 7 Закону № 877-V).
Відповідно до статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:
- вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;
- відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;
- надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;
- застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Згідно статті 12 Закону № 877-V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Статтею 2 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03.11.2016 року №1728-VIII, який діяв до 31.12.2018 включно (далі - Закон №1728-VIII) встановлено до 31.12.2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно статті 6 Закону №1728-VIII, його дія не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017року №1104 затверджено "Перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Постанова № 1104), до якого включено Держекоінспекцію та її територіальні органи (в частині здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки).
Стаття 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 року № 1264-XII (далі - Закон №1264-XII) визначає компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Згідно статті 24 Закону №1264-XII об`єкти, що шкідливо впливають або можуть вплинути на стан навколишнього природного середовища, види та кількість шкідливих речовин, що потрапляють у навколишнє природне середовище, види й розміри шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього підлягають державному обліку. Підприємства, установи та організації проводять первинний облік у галузі охорони навколишнього природного середовища і безоплатно подають відповідну інформацію органам, що ведуть державний облік у цій галузі. Збір, обробка і подання відповідним державним органам зведеної статистичної звітності про обсяги викидів, скидів забруднюючих речовин, використання природних ресурсів, виконання завдань по охороні навколишнього природного середовища та іншої інформації, ведення екологічних паспортів здійснюється в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Заходи щодо забезпечення екологічної безпеки встановлені статтями 50-59 Розділу ХІ Закону №1264-XII.
Відповідно до статті 50 Закону №1264-XII екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів. Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.
Згідно статті 51 Закону №1264-XIІ при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.
Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.
Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.
Підприємства, установи та організації, які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об`єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це.
Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).
Згідно статті 52 Закону №1264-XII підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані додержувати правил транспортування, зберігання і застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив, нафти і нафтопродуктів, токсичних хімічних речовин та інших препаратів, з тим щоб не допустити забруднення ними або їх складовими навколишнього природного середовища і продуктів харчування.
Екологічні вимоги при виробництві, зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні, захороненні токсичних та інших небезпечних для навколишнього природного середовища і здоров`я людей речовин, віднесення хімічних речовин до категорії токсичних та їх класифікація за ступенем небезпечності визначаються нормативними документами на підставі висновку з оцінки впливу на довкілля і погоджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Статтею 55 Закону №1264-XII встановлено, що суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.
Згідно статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" від 16.10.1992 № 2707-XII (далі - Закон №2707-XII) підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані:
- здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;
- вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;
- забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;
- здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;
- заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря;
- забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок;
- забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин;
- використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел;
- здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря;
- своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.
Згідно статті 11 Закону №2707-XII для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп.
Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, об`єкт якого належить до другої групи, - десять років, об`єкт якого належить до третьої групи, - необмежений.
Згідно статті 29 Закону №2707-XII виробничий контроль за охороною атмосферного повітря здійснюється підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності в процесі їх господарської та іншої діяльності, якщо вона справляє шкідливий вплив на стан атмосферного повітря.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998 року №187/98-ВР (далі - Закон № 187/98-ВР) у сфері поводження з відходами встановлюються такі нормативи: граничні показники утворення відходів у технологічних процесах; питомі показники утворення відходів, використання та втрат сировини у технологічних процесах; інші нормативи, передбачені законодавством. Нормативи у сфері поводження з відходами розробляються відповідними міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями за погодженням із уповноваженими органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.
Статтею 17 Закону № 187/98-ВР встановлено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема:
- запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів;
- визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища;
- на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку;
- забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки;
- здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;
- не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;
- здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;
- своєчасно в установленому порядку сплачувати екологічний податок, що справляється за розміщення відходів.
Згідно з статтею 17 Закону № 187/98-ВР суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов`язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.
Згідно статті 1 Закону № 187/98-ВР, Пзув - це показник загального утворення відходів - критерій обсягу утворення відходів, що розраховується за формулою Пзув = 5000 х М1 + 500 х М2 + 50 х М3 + 1 х М4, де М1, М2, М3, М4 - маса в тоннах відходів 1, 2, 3 та 4 класів небезпеки відповідно, утворених за попередній рік.
Суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів.
Відповідно до статті 26 Закону № 187/98-ВР державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно статті 29 № 187/98-ВР з метою визначення та прогнозування впливу відходів на навколишнє природне середовище, своєчасного виявлення негативних наслідків, їх відвернення та подолання виробники відходів, їх власники, а також центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища здійснюють моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів.
Моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів є складовою єдиної системи державного моніторингу навколишнього природного середовища.
Статтею 31 Закону № 187/98-ВР встановлені заходи, які здійснюють Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні і місцеві органи виконавчої влади в межах своєї компетенції з метою запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та стимулювання впровадження маловідходних технологій.
Відповідно до статті 33 Закону № 187/98-ВР зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.
Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.
Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.
Згідно статті 34 Закону № 187/98-ВР усі небезпечні відходи за ступенем їх шкідливого впливу на навколишнє природне середовище та на життя і здоров`я людини поділяються на чотири класи і підлягають обліку.
Статтею 35 Закону України "Про охорону земель" від 19.06.2003 року № 962-IV встановлено обов`язки власників та землекористувачів, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності:
- дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України;
- проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів;
- підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо;
- дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів;
- надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів;
- сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів;
- своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок;
- забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні;
- забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку;
- забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям;
- уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Статтею 40 Водного кодексу України від 06.06.1995 року № 213/95-ВР (далі - ВК України) встановлено, що для оцінки та забезпечення раціонального використання води у галузях економіки встановлюються технологічні нормативи використання води, а саме: поточні технологічні нормативи використання води - для існуючого рівня технологій; перспективні технологічні нормативи використання води - з урахуванням досягнень на рівні передових світових технологій.
Технологічні нормативи використання води розробляються та затверджуються відповідними центральними органами виконавчої влади за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Статтею 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані, зокрема, дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.
Згідно статті 70 ВК України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.
Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони:
1) можуть бути використані у системах оборотного, повторного і послідовного водопостачання;
2) містять цінні відходи, що можуть бути вилучені;
3) містять промислову сировину, реагенти, напівпродукти та кінцеві продукти підприємств у кількості, що перевищує встановлені нормативи технологічних відходів;
4) містять речовини, щодо яких не встановлено гранично допустимі концентрації;
5) перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань;
6) за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи;
7) призводять до підвищення температури води водного об`єкта більш ніж на 3 градуси за Цельсієм порівняно з її природною температурою в літній період;
8) є кубовими залишками, шламами, що утворюються в результаті їх очищення і знезараження.
Скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), забороняється.
Відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Як вбачається з вищенаведених приписів Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі позивач наділений повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період з 05.11.2018 року по 16.11.2018 року фахівцями Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку додержання вимог природоохоронного законодавства ПАТ «Енергоресурси».
Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області за результатами перевірки встановлені такі порушення ПАТ «Енергоресурси», а саме:
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Під час перевірки та обстеження території представниками підприємства чинилися перешкоди держінспекторам при виконання обов`язків покладених на посадових осіб, які здійснюють державний і контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища .
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 124, 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 8, 11 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та є не виконанням припису виданого за результатами попередньої перевірки.
Загальна площа виробничих майданчиків підприємства складає біля 101,4 га, (згідно даних матеріалів підприємства). Підприємством не забезпечено в повному і обсязі надання документів на право користування земельними ділянками.
- ст. ст. 202, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» .
За результатами аналізу наданих документів та візуального обстеження території підприємства було встановлено, що на підприємстві є в наявності допоміжне обладнання, яке є джерелом утворення та викиду та, яке не обліковане в матеріалах інвентаризації викидів забруднюючих речовин підприємства, а саме: карти зневоднення ставка шламонакопичувача, склад вапна, контейнер для зберігання негашеного вапна - 5 од., бак приготування гашеного вапна - 2 од, місце навантаження, використання, зберігання гіпохлориту натрію на фільтрувальній станції. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферу від даних джерел утворення викидів відсутній.
- ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Експлуатація неорганізованого джерела викиду № 18 (стоянка автотранспорту) здійснюється за відсутності дозволу на викиди.
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. ст. 8, 11 «Про основні засади "державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Приписи інспекції від 04.01.2017 №4-37-10-3 не виконано.
Згідно інформації наданої ПАТ «Енергоресурси», на підприємстві розроблено нову інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Під час перевірки матеріали інвентаризації на розгляд не надана, інформація щодо її реєстрації відсутня.
- ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. ст. 202, 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Статистична звітність по формі 2-ТП (повітря) та розрахунок податкового зобов`язання з екологічного податку складаються не в повному обсязі (без врахування не облікованих джерел викидів), первинний облік в сфері охорони атмосферного повітря не надано.
- ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України, ст. ст. 202, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
- ст. 44 Водного кодексу України, ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 1 1 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Статистична звітність по формі 2-ТП (водгосп) складається. Журнали первинного щодо держповірки водовимірювальної апаратури відсутня.
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ст. ст. 44, 105 Водного кодексу України, ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
- ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 44, 70, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного кодексу України.
За візуальним оглядом промислової території встановлено, що територія має часткове тверде покриття, збирання зливових вод частково організоване, стоки зливових вод з частини території не влаштовані, зливові стоки з даної території підприємства і крівель будівель відводяться по рельєфу місцевості, достатні заходи із запобігання забруднення водних об`єктів і стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з території не запроваджені, фіксувались постійні перевищення нормативів ГДК на скидах, достатні заходи з і охорони вод підприємством не запроваджені.
- ст. ст. 44, 70, 95, 101, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного кодексу України.
Контроль за станом за впливом на підземні водоносні горизонти та грунти не ведеться (крім МВВ), локальні мережі спостережувальних свердловин для і контролю за якісним станом підземних горизонтів відсутні. Заходи із запобігання і забруднення земель та водних об`єктів стічними водами, що відводяться з території не запроваджені.
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України.
Відповідно до наявної документації шламонакопичувач розташований на річці Сухий Чортомлик, в межах водоохоронної, зони водного об`єкту. Межі прибережно-захисної смуги не визначено, проекті прибережно-захисної смуги під час перевірки з відповідним погодженням, не надані.
- ст. ст. 44,70, 87, 89, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 61, 164 Земельного кодексу України, ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до наданих документів та матеріалів попередньої перевірки встановлено що очищення ставка шламонакопичувача відбувається за допомогою земснаряда на поряд розташовані карти зневоднення, територія яких не обладнана зливовою каналізацією. Заходи із запобігання забруднення земель та водних об`єктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться і території не запроваджені. Підприємством не дотримуються умови обмеження господарської діяльності в водоохоронній зоні та прибережно-захисній смузі.
- ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України.
Підприємством не дотримуються умови обмеження господарської діяльності в водоохоронній зоні та прибережно-захисній смузі.
- ст. ст. 44, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 96, 164 Земельного кодексу України, ст. ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи».
В ході обстеження території підприємства, встановлено факт засмічення земельної ділянки, а саме на ґрунтовій поверхні (поряд зі станцією водопідготовки) розміщено брухт чорних металів (4 клас небезпеки).
- ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 17, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи».
Не вжиті заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією і відходів, інформація щодо остаточних місць видалення (утилізації) відходів відсутня.
Приписи інспекції від 04.01.2017 №4-37-10-3 в установлений термін не виконано, таким чином підприємством порушуються вимоги ст. ст. 7, 17, 26, 31 Закону України «Про відходи», ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно матеріалів попередньої перевірки і інвентаризація джерел утворення відходів виробництва ПАТ «Енергоресурси» розроблена в 2014 році (лист реєстрації Департаменту екології та природних ресурсів від 04.07.17 №5500/0/261-14) не відповідала фактичному стану підприємства. Станом на час перевірки надана інвентаризація джерел утворення відходів виробництва ПАТ «Енергоресурси» розроблена в 2018 році, нормативи граничних показників утворення відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення відходів, що утворюються при діяльності підприємства не погоджено, згідно вимог законодавства, реєстрові і картки, розроблені у 2018 році станом на час перевірки не погоджені та не затверджені, відповідно до вимог чинного законодавства.
- ст. ст. 7, 17, 26, 31 Закону України «Про відходи», приписи інспекції від 04.01.2017 №4-37-10-3 не виконано.
В ході обстеження підприємства ПАТ «Енергоресурси» та за аналізом документів встановлено, що на підприємстві утворюються відходи, які не обліковані в матеріалах інвентаризації відходів, а саме: гальмівні колодки, промащений пісок. Норми утворення відходів, їх якісний склад і властивості не визначено.
- ст. ст. 17, 26, 27 Закону України «Про відходи», приписи інспекції від 04.01.2017 №4-37-10-3 не виконано.
Реєстрові картки об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів розроблені не на всі види відходів (без врахування не облікованих в матеріалах інвентаризації відходів), технічні паспорти відходів розроблені підприємством у 2018 році, але і станом на час перевірки не погоджені відповідно вимог чинного законодавства.
- ст. 29 Закону України «Про відходи».
Інформація щодо здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів відсутня.
- ст. 17 Закону України «Про відходи».
Статистична звітність за формою 1 відходи І (річна) складається не достовірно (за переліком видів відходів, що утворюються і на підприємстві).
- ст. ст. 44, 105 Водного кодексу України, ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 29 Закону України «Про відходи».
Згідно даних попередньої перевірки наявний паспорт МВВ «Ставок - шламонакопичувач, затверджений Дніпропетровською обласною; адміністрацію від 2012 року, погоджений Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області від 2012 року, Дніпропетровським обласним управлінням водних ресурсів від 2012 року. Головним санітарним лікарем Дніпропетровської області від 08.06.12, Держпромнаглядом Дніпропетровської області від 19.06.12, Генеральним директором КП «Півден Укргеологія» від 01.06.12. Надано протоколи дослідження грунту, поверхневий та підземних вод, атмосферного повітря, проведених підприємством один раз у 2018 році. Інформація щодо проведення досліджень за період з 2016-2017 роки відсутня. Контроль за впливом МВВ на навколишнє середовище проводить недостатньо. Згідно даних розділу 5 паспорту, МВВ (ставок-шламонакопичувач) відходи знезараження та (або) очищення стічних вод містить небезпечні складники відходів (потенційні забруднювачі), за показниками: AL, Fe. За аналізом документів (протокол № 1, дослідження проб грнуту) контроль за впливом небезпечних складників відходів шламонакопичувача на грунти не здійснюються. Контроль якості поверхневих вод (протокол №176) не здійснюється за показниками: Si, Mn, Pb, Ti, P, Zn. Контроль якості підземних вод (протокол №3с) не здійснюється за показниками: Si, Cu, Pb. Підприємство не забезпечує достатній контроль за впливом МВВ на навколишню природне середовище.
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
На розгляд не надано план ліквідації та локалізації аварійних ситуацій
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Підприємством не виконані в повному обсязі приписи, які надавались за результатами попередньої перевірки
Підприємством на розгляд надано Паспорти ПГОУ від джерел викидів ДВ №6,13,20,25, які не обліковано у вищезазначеній інвентаризації викидів на які Дозвіл на викиди відсутній.
- ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Правил технічної експлуатації установок очистки газу.
Акти перевірки відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ПГОУ) від джерел викидів ДВ№6,13,20,25 відсутні.
- ст. ст. 10, 29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Правил технічної експлуатації установок очистки газу.
Технічне навчання і перевірка знань з правил технічної експлуатації установок, очистки газу інженерно-технічного персоналу не проводиться (документи щодо і проведення навчання на розгляд не надано), журнали обліку робочого часу установок очистки газу на розгляд не надано.
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та вимог ДСТУ 4277:2004, 4276:2004.
Інструментально-лабораторні вимірювання параметрів викидів забруднюючих речовин і від пересувних джерел викиду на вміст димності, оксиду вуглецю і вуглеводнів у відпрацьованих газах автомобіля на розгляд не надано.
- Пункт 3 частини 1 статті 44; пункту 2, пункту 6 частини 3 статті 110 ВКУ.
- Пункт 3 частини 1 статті 44; пункту 2, пункту 6 частини 3 статті 110 ВКУ.
Умови дозволу на спеціальне водокористування не дотримуються: зафіксовані перевищування нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. За результатами інструментального інспекційного контролю зафіксовано згідно дозволу № 283/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування на Випуску №3 зворотної води в Каховське водосховище перевищення нормативів гранично-допустимих концентрацій по завислих речовинах в 1,1р., залізу загальному в 4,5р., азоту амонійному в 4,4р, нітритах в 2,3р., нафтопродуктах в 4,6 та ХСК; на Випуску №4 зворотної води в річці Сухий Чортомлик по завислих речовинах в 1,1р., ХСК в 1,1р., азоту амонійному в 1,7р., нітритах в 1,4р., фосфатах в 3,4р., залізу загальному в 2,5р., нафтопродуктах в 3,8р., фторидах в 4,9р.; на Випуску №5 зворотної води в річці Сухий Чортомлик по сульфатах в 1,2р., фосфатах в 1,3р., залізу загальному в 1,3р.
- ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 44, ст. 110 Водного Кодексу України та умов скидання зворотних вод у водні об`єкти.
- ст. 44 Водного Кодексу України, ст. 8, ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Графік відомчого контролю зворотних, поверхневих та підземних вод ПАТ «Енергоресурси» на 2017р. та 2018р. і узгоджений з Департаментом екології та природних ресурсів ДОДА на розгляд не надано.
- пункт 7 ст. 44 Водного Кодексу України, Постанова КМУ № 465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами».
- ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природ ного середовища», ст. 8, ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 44 Водного Кодексу України.
Підприємство не забезпечило можливість (виконання відбору проб і проведення 1 інструментально-лабораторного контролю додержання нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу № 283/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування) з Випуску №6 в Каховське водосховище ПАТ «Енергоресурси».
Виявлені контролюючим органом під час здійснення перевірки порушення товариством не усунуті.
Доказів на підтвердження усунення вищевказаних порушень товариством до суду не надано та матеріали справи не містять.
Відповідно до акту перевірки №664/2-8/18 від 16.11.2018 року, складеного за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання ПАТ «Енергоресурси» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів проведеної в період з 05.11.2018 року по 16.11.2018 року встановлено, що приписи Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 04.01.2017 року № 4-37-10-3 відповідачем виконано не було, виявлені порушення товариством не усунуто.
Під час перевірки відділом інструментально-лабораторного контролю, який атестовано на право виконання вимірювань (свідоцтво про атестацію ПЧ-07-0/1535 від 27.05.2015 ДП «Дніпростандартметрологія» терміном дії до27.05.2020) проведено інструментально-лабораторний контроль додержання нормативів скидів забруднюючих речовин в Каховське водосховище (Випуск №3) та в р. Сухий Чортомлик (Випуск №4, Випуск №5).
Відбір проб зворотних вод підприємства, що скидаються в Каховське водосховище (Випуск №3) і р. Сухий Чортомлик (Випуск №4, Випуск №5) та визначення в них концентрацій забруднюючих речовин проведено відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області відповідно з методиками виконання вимірювань (МВВ), наведених у Переліку методик виконання вимірювань (визначень) складу та властивостей проб об`єктів довкілля, викидів, відходів і скидів, тимчасово допущеними до використання Держекоінспекцію України, затвердженому Головою Державної екологічної інспекції України - Головним державним інспектором України з ОНПС від 01.03.2013 року та КНД 211.0.009-94.
За результатами інструментального інспекційного контролю у відповідності до дозволу № 283/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування на Випуску № 3 зворотної води в Каховське водосховище зафіксовані перевищення нормативів гранично - допустимих концентрацій по завислих речовинах в 1,1р., залізу загальному в 4,5р., азоту амонійному в 4,4р., нітритах в 2,3р., нафтопродуктах в 4,6 та ХСК; на Випуску № 4 зворотної води в р. Сухий Чортомлик по завислих речовинах в 1,1р., ХСК в 1,1р., азоту амонійному в 1,7р., нітритах в 1,4р., фосфатах в 3,4р., залізу загальному в 2,5р., нафтопродуктах в 3,8р., фторидах в 4,9р.; на Випуску № 5 зворотної води в р. Сухий Чортомлик по сульфатах в 1,2р., фосфатах в 1,3р., залізу загальному в 1,3р., що є порушенням статті 44, статті 110 Водного Кодексу України та умов Дозволу на спеціальне водокористування № 283/ДП/49д-18. Результати контролю наведені в протоколі вимірювань показників складу та властивостей проб вод № 119 від 12.11.2018р.
За візуальним оглядом промислової території встановлено, що територія має часткове тверде покриття, збирання зливових вод частково організоване, стоки зливових вод з частини території не влаштовані, зливові стоки з даної території підприємства і крівель будівель відводяться по рельєфу місцевості, достатні заходи із запобігання забруднення водних об`єктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з території не запроваджені, фіксувались постійні перевищення нормативів ГДК на скидах, достатні заходи з охорони вод підприємством не запроваджені, що є порушенням ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 44, 70, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного кодексу України. (Перевищення норм ГДК при скиді стічних вод фіксувались шляхом лабораторних вимірювань, порядок здійснення яких описано в розділі II).
Відповідач стверджує що на території ПАТ «Енергоресурси» взагалі відсутній рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), в той же час надає «Технологический регламент работы пруда шламонакопителя в якому зазначено, що шламонакопичувач розташований в балці Сухий Чортомлик.
Слід зазначити, що рельєф - сукупність різноманітних за формою й розмірами нерівностей земної поверхні. Рельєф місцевості не є постійним. Під впливом сил, що діють всередині землі, коливань температури, дії води, вітру й рослин та антропогенної діяльності з часом рельєф міняється. Тому заходи, що направлені на раціональне використання земної території, пов`язані з необхідністю періодичного вивчення рельєфу й відображенню його на картах, планах й профілях, на яких вони й проектуються.
Отже, з наведеного вбачається, що відповідач суперечить своїм твердженням.
Як пояснила свідок ОСОБА_1 під час розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 05.07.2019 року, що на ПАТ «Енергоресурси» працює півтора роки, про порушення, які зафіксовані у акті перевірки, останній відомо, однак з цима прорушеннями свідок не погоджується. Порушень щодо технології по очищенню на підприємстві не відбувається, із документами щодо шламонакопичувача та із листом Державного агенства щодо меж водних обєктів свідок не знайома. Також свідок повідомила, що про те, що ставок шламонакопичувача є місцем водоохоронної зони остання не обізнана.
Слід зазначити, відповідно до проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж земель водного фонду та водоохоронної зони ставку-шламонакопичувача ПАТ «Енергоресурси» на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області» 2016 року розробленого Державним агентством водних ресурсів України «Державним проектно-вишукувальним інститутом «Дніпродіпроводгосп», листа Державного агентства водних ресурсів України від 15.08.2016 №5428/ДП/30-16 зазначено, що шламонакопичувач ПАТ «Енергоресурси» розташований на річці Сухий Чортомлик біля с. Менжинське.
Відповідно до наявної документації шламонакопичувач ПАТ «Енергоресурси» розташований на річці Сухий Чортомлик, в межах водоохоронної зони водного об`єкту. Межі прибережно-захисної смуги не визначено, проект прибережно-захисної смуги під час перевірки з відповідним погодженням, не надані, що є порушенням ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України.
Згідно наданих документів та матеріалів попередньої перевірки встановлено, що очищення ставка шламонакопичувача відбувається за допомогою земснаряда на поряд розташовані карти зневоднення, територія яких не обладнана зливовою каналізацією. Заходи із запобігання забруднення земель та водних об`єктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з території не запроваджені. Отже, підприємство не дотримуються умови обмеження господарської діяльності в водоохоронній зоні та прибережно - захисній смузі, що є порушенням ст. ст. 44,70, 87, 89, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 61, 164 Земельного кодексу України, ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Суд звертає увагу на те, що відповідач самостійно зазначає що до функцій дренажної системи встановленої по периметру шламонакопичувача входить відвід стічних вод з карт до ставка та запобігання забруднення прилеглих земель та підтоплення житлового масиву с. Менжинське. Однак, як було встановлено під час розгляду справи, дренажна система не передбачає в собі збір та відведення стічної (зливової, снігової) води.
Отже, дослідивши матеріали справи, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що на момент розгляду цієї справи обставини, які стали підставою для звернення до суду з цим позовом, не перестали існувати, товариством жодні порушення, виявлені під час здійснення перевірки, не усунуті.
Доказів на підтвердження протилежного відповідачем до суду надано не було.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 15 липня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 23 липня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до приватного акціонерного товариства "Енергоресурси" про часткове зупинення виконання робіт, надання послуг, які пов`язані із прийманням, транспортуванням і очищенням промислових і зливових стічних вод - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 липня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник