Справа № 420/4219/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4219/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 липня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали адміністративного позову Приватного підприємства «АГРОС-ЮГ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, зобов`язання відкрити виконавче провадження, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду, надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «АГРОС-ЮГ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому позивач просив:

1. Визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Сидоренко Р.Г. щодо винесення повідомлення №59377124/7-20.1 від 20.06.2019 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

2. Визнати незаконним та скасувати повідомлення №59377124/7-20.1 від 20.06.2019 р. головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

3. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №815/2362/18 від 06.03.2019 р.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

В порушення вимог ст.161 КАС України позивач не надав до суду документ про сплату судового збору.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом п.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, або фізичною особою-підприємцем встановлюється ставка судового збору в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач заявив три позовні вимоги немайнового характеру, однак судовий збір сплатив лише за одну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1921,00 грн.

За таких обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 3842,00 грн.

Суд зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначені статтею 287 КАС України.

Згідно з ч. 3 ст.287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Чинним Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби не визначені Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Однак в порушення вимог вищевказаної статті, позивач у якості відповідача зазначив Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Однак, Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не визначений Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" як самостійний орган державної виконавчої служби, а тому не є належним Відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу 5-тиденний строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`ясняє, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання оригіналу документу, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 3842,00 грн. та уточненого позову з визначенням належного відповідача у відповідності до ст.287 КАС України, копії уточненого позову для відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171 КАС України, суд,- У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в п`ятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду не належить до окремого оскарження.

Суддя О.Я. Бойко