Справа № 815/5950/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/5950/17
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу Граніт-2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу Граніт-2 до Департаменту ДАБІ в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Національного природного парку «Тузловські лимани» про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту ДАБІ в Одеській області №170/1015-05/1-9558 від 13.10.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2017 року Обслуговуючий кооператив Граніт-2 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідач проводив перевірки зовсім з інших питань, а тому встановлення ним невідповідності даних, які внесені до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 37 від 29.05.2017 є не законним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Обслуговуючий кооператив Граніт-2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що під час проведеної перевірки посадовими особами Департаментом ДАБІ в Одеській області було встановлено, що за інформацією Татарбунарської РДА, наданої листом від 03.10.2017 № 2412/01-22/3183, дозвіл на початок виконання будівельних робіт №267 від 20.09.2017 виданий відділом містобудування та архітектури Татарбунарської РДА, ОК «Граніт-2» не видавався.

В ході перевірки встановлено, що ПП "Одеське БТІ" виготовило технічний паспорт від 26.05.2017 року, за адресою : АДРЕСА_1 км. піщаної АДРЕСА_2 с АДРЕСА_3 Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області, з грубим порушенням «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», виготовивши технічний паспорт на неіснуючі будівлі і споруди.

Під час виїзду на місце, за адресою: АДРЕСА_1 км АДРЕСА_3 піщаної коси АДРЕСА_2 моря, с.Лебедівка, Татарбунарського району Одеської області, та у ході подальшої перевірки враховуючи наявні, надані та пред`явлені під час перевірки документи, шляхом візуального огляду встановлено, що на вище вказаному об`єкті громадського призначення, ОК «Граніт-2» зазначив недостовірну інформацію у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 37 від 29.05.2017 року.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт внесення недостовірних відомостей до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 37 від 29.05.2017 року є встановленим.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснення якого покладено на органи державного архітектурно-будівельного контролю, які у своїй діяльності керуються порядком встановленим Кабінетом Міністрів України.

На підставі частини 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної, діяльності» на органи державного архітектурно-будівельного контролю покладено повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який, виходячи з приписів частини 1 статті 41 вказаного Закону, становить собою сукупність заходів спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; будівельних норм, державних стандартів і правил.

Указом Президента України від 08.04.2011 року №439/2011 затверджено Положення про Державну; архітектурно-будівельну інспекцію України, яку визначено: центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, на Департамент ДАБІ в Одеській області, що є органом державного архітектурно-будівельного контролю, покладено функції контролю за дотриманням містобудівного законодавства, що, крім іншого, передбачає перевірку зазначених у декларації відомостей на предмет достовірності та, у випадку виявлення недостовірної інформації, вжиття, заходів реагування, передбачених законодавством.

На підставі частини 6 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

За правилами частини 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Згідно частини 10 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

За змістом вказаної норми законодавства постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 був затверджений Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, пунктами 20 та 21 якого (у редакції, чинній на момент реєстрації спірної декларації) передбачено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи (далі - Інспекція) перевіряють протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. При цьому, у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

На підставі пункту 29 Порядку №461, у разі виявлення Інспекцією (Департаментом) недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Відповідно до протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у від 04.10.2017 року посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області встановлений факт внесення до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 37 від 29.05.2017 недостовірних відомостей.

Вказане порушення підтверджується фото таблицями, які додані до акту перевірки.

Позивачем в ході судового розгляду не надано будь-яких доказів, які б спростовували або ставили під сумнів фактичні обставини, які були встановлені під час проведення перевірки посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду, що факт внесення недостовірних відомостей до декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 37 від 29.05.2017 року є встановленим.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність за внесення забудовником недостовірних відомостей у декларацію про готовність об`єкта до експлуатації у вигляду застосування до винної особи штрафу.

Таким чином, позовні вимоги про скасування постанови Департаменту ДАБІ в Одеській області №170/1015-05/1-9558 від 13.10.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не підлягає задоволенню на підставі положень частини 1 статті 245 КАС України.

Щодо клопотання про винесення окремої ухвали щодо факту вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ОК «Граніт-2» та повідомити про це Головне управління НП в Одеській області, колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні клопотання рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до частини 1 статті 308 КАС України апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що акт, протокол та припис від 04.10.2017 отримані представником ОК Граніт-2 лише 13.10.2017 в день розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності і прийняття постанови про накладення штрафу відхиляються судом, адже посилання на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 72290118.

При цьому суд погоджується з доводами позивача, що з огляду на те, що вчинення однією особою перевірки та прийняття рішення формально суперечить принципу неупередженості, проте зазначає, що саме по собі таке порушення не створює самостійну підставу для скасування рішення, оскільки позивач не заявляв про це протягом провадження, немає таких заперечень в оспорюваному рішенні. Окрім того суд вважає, що крім цієї формальної підстави будь-які інші підстави вважати посадову особу Департаменту упередженою в матеріалах справи відсутні.

Водночас цей недолік був урівноважений в судовому процесі апеляційного суду.

При цьому за умови, що позивач не заявляв про вказану обставину в суді першої інстанції, інша сторона була позбавлена можливості надати на це свої заперечення, що порушило принцип змагальності сторін.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Гарбуз проти України" (Заява № 72681/10 від 19.02.2019) зазначається, що певні недоліки кримінального процесу можуть бути урівноважені за допомогою його змагального характеру.

Незважаючи на те, що зазначений висновок було зроблено стосовно кримінального процесу, колегія суддів вважає можливим застосувати його з огляду на близькість за змістом спірного питання.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу Граніт-2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу Граніт-2 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 815/5950/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 18 липня 2019 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк