Справа № 214/5886/18
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5886/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Печарник З.І.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП Римара Петра Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом 07.09.2018 року, який уточнив 18.10.2018 року, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №565606 від 29.08.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпА, а справу закрити.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 29.08.2018 року приблизно о 10-45 год. він керував автомобілем марки Mitsubishі Outlаnder, р/н НОМЕР_1 , на 213 км автодороги М12 у Волочинському районі Хмельницької області. Перед автомобілем, яким він керував на відстані близько 10-20 метрів рухався автомобіль Mersedes Sprinter, який знаходячись на пішохідному переходів почав виконувати маневр та перестроюватись у правий ряд таким чином, що він навіть подумав, що водій планує зупинити автомобіль. Він продовжив рух по своїй смузі, напрямок він не змінював та автомобіль не обганяв. Однак, за пішохідним переходом його автомобіль був зупинений відповідачем. Причиною його зупинки стало начебто порушення п.14.6 (в) ПДР України, а саме, що він здійснив обгін ближче ніж 50 метрів до пішохідного переходу. На його прохання надати для огляду відео з порушенням, інспектор повідомив, що відео фіксація не здійснювалась та він не може нічим підтвердити своє рішення. Він вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутності в його діях події та складу правопорушення, оскільки постанова не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора були незаконними та упередженими.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.13-14, суддя Прасолов В.М.).

Згідно з повторного автоматизованого розподілу від 04.02.2019 року справа передана судді Гриню Н.Г.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. В обґрунтування своїх заперечень надав відзив, в якому зазначив, що ним під час виконання своїх службових обов`язків 29.08.2018 року було виявлено, що о 10-45 год. позивач, керуючи транспортним засобом Mitsubishі Outlаnder, р/н НОМЕР_1 на автодорозі М12 «Стрий-Знамянка» 213 км 700 м здійснив обгін ближче 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 ПДР України у зв`язку із чим, позивача було зупинено. Після зупинки він пояснив причину зупинки та попросив пред`явити відповідні документи. Відсутність зафіксованого факту правопорушення на нагрудний відео реєстратор не означає, що особа, яка вчинила проступок має уникнути адміністративної відповідальності. Достатнім доказом правомірності свого рішення у даній категорії справ є його свідчення та пояснення поліцейських свідків, які були із ним в одному екіпажі. Потім згідно з ст. 284 КУАП ним була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Крім того, ним проводилась відео фіксація на місці вчинення правопорушення та під час розмови позивач не заперечував факту вчинення правопорушення, а згодом почав заперечувати. Він особисто виявивши правопорушення, володіючи беззаперечними доказами вини позивача, прийшов до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП шляхом винесення постанови у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП. У зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову, а справу справу розглянути без його участі.

Крім того, відповідачем надано клопотання про застосування строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку із чим просить залишити позов без розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов таких висновків.

29.08.2018 року інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Римар П.П. винесено постанову серії ЕАВ №565606 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.3). Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 29.08.2018 року о 10 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Mitsubishі Outlаnder, р/н НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 ПДР України, на 213 км 700 м автодороги М12, Волочинський район, Хмельницька область.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернувся до суду.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил обгону.

Приписами п.14.6 (в) ПДР України передбачено, що заборонено обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що під час керування автомобілем Mitsubishі Outlаnder, р/н НОМЕР_1 , на 213 км автодороги М12 у Волочинському районі Хмельницької області він не допускав порушень п.14.6 (в) ПДР України.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1 ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Натомість, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 8 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає. Про здійснення відео фіксації інспектор не попередив позивача, адже оглядом всіх наданих суду фрагментів запису не встановлено вчинення відповідачем таких дій, що є свідченням порушення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Більш того, із наданого відеозапису не вбачається сам факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п.14.6 ПДР України. Так, оглядом відеозапису на диску DVD-R № встановлено, що запис розпочинається з роз`яснення прав позивачу та причини зупинки, запис № розпочинається з надання копії постанови. Сам факт його зупинки також не зафіксовано.

Окремої уваги заслуговує факт відсутності в постанові деталізації відомостей про транспортний засіб, щодо якого начебто здійснив обгін. Відсутність показань водія автомобіяля , який начебто обігнав позивач з порушенням вимог ПДР, викликає сумнів в дійсності порушення позивачем п.14.6 ПДР України.

Позаяк, аналізуючи хронологію подій, судом встановлено, що в постанові інспектором зазначено, що начебто порушення п.14.6 (в) ПДР України ОСОБА_1 вчинив об 10:45 годин, при цьому відеозапис № починається об 10:32:59 год. та завершується об 10:44:59 год. Момент та час зупинки водія ОСОБА_1 відповідачем жоден з фрагментів відеозапису на диску DVD-R не містить.

Жодних фотоматеріалів, пояснень свідків, які вказували б на наявність в діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, відповідачем до постанови не долучено та в підтвердження своїх заперечень не надано.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. У даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, низкою сумнівів щодо доведеності його вини, які тлумачаться на користь позивача, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інші доводи та посилання відповідача, зазначені у відзиві на позов, суд не приймає до уваги, оскільки вони є недоречними.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання протиправними дій відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України, в той час як скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи вже є дієвим способом захисту порушених прав позивача.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з приводу оскарження постанови від 29.08.2019 року, що розцінює як за підставу залишення позову без розгляду суд вважає помилковими, адже позов ОСОБА_1 пред`явлено до суду 07.09.2018 року, тобто в межах десятиденного процесуального строку звернення до суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП Римара Петра Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №565606 від 29.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу закрити.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 22.07.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.