Справа № 140/1776/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1776/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинської області (далі - Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ) про визнання відмови про зарахування стажу роботи до пільгового протиправною та зобов`язання зарахувати до пільгового стажу період роботи з 03.08.2016 по 28.02.2019 на посадах помічник начальника підземної дільниці та підземний гірничий майстер на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», здійснити перерахунок пенсії з урахуванням даного стажу з дня призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивачу стало відомо, що відповідачем зараховано стаж на підземних роботах за списком № 1 - 12 років 8 місяців 14 днів, без врахування вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У відповіді від 04.04.2019 на заяву позивача про перерахунок стажу, відповідач повідомив, що період роботи з 01.10.2016 по 28.02.2019 до пільгового стажу не зараховано, оскільки за даний період не сплачено єдиний соціальний внесок, а також не проведено атестацію робочих місць після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відповідно до ухвали судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що обов`язок сплати страхових внесків покладено на страхувальника, яким в даному випадку є ВІІ «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», станом на дату звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 01.03.2019, сплачено єдиний соціальний внесок по 31.08.2016 включно. Відсутність даних про сплату внесків за період з 01.09.2016 по 31.12.2017 не дає можливості врахувати дані періоди роботи для призначення пенсії. Також відсутні підстави для зарахування пільгового та страхового стажу позивачу спірного періоду, згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків та належним проведенням обов`язкової атестації робочого місця.

Відповідач зазначив, що 03.08.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Згідно з даною постановою до стажу роботи працівників, професії (посади) яких включено до списків № 1 та № 2 і які продовжать працювати за цими професіями (посадами) після набрання чинності цією постановою (03.08.2016), зараховується весь період їх роботи за відповідними професіями (посадами) за умови підтвердження відповідного права за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Як вказав відповідач, для призначення пенсії позивач подав уточнюючу довідку № 57 від 27.02.2019, якою підтверджується робота по списку № 1 за періоди з 17.06.2014 по 22.02.2017 на посаді помічника начальника дільниці та з 22.02.2017 по 27.02.2019 на посаді гірничого майстра, а також витяг з наказу № 131 від 28.05.2015 про результати проведення атестації робочих місць.

Згідно витягу з наказу № 131 від 28.05.2015 ВІІ «Шахта № 9 «Нововолинська» вище вказані посади проатестовані по списку 1 розділу 1 підрозділу 1б позиції 1.1.б, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, наступна чергова атестація робочих місць на шахті не проводилась.

Відповідач вважає, що враховуючи що результати проведеної атестації робочих місць згідно наказу № 131 від 28.05.2015 по ВІІ «Шахта № 9 «Нововолинська», не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, тому підстав для зарахування періоду роботи з 03.08.2016 до пільгового стажу немає. Зарахувати до пільгового стажу період роботи з 03.08.2016 можливо після проведення чергової атестації робочих місць ВІІ «Шахта № 9 «Нововолинська» та підтвердження результатами атестації робочих місць, права на пільгове пенсійне забезпечення посад помічника начальника дільниці та гірничого майстра згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461. У зв`язку з цим відмова відповідача в частині зарахування позивачу спірного періоду є обґрунтованою та законною.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.03.2019 звернувся до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивачу стало відомо, що відповідачем зараховано стаж на підземних роботах за списком № 1 - 12 років 8 місяців 14 днів, без врахування вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до якої мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Звернувшись із заявою про перерахунок стажу, позивач отримав відповідь від 04.04.2019 № 72/С-011 Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ в якій його повідомлено, що згідно документів пенсійної справи позивач протягом 2016-2019 років працював на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» станом на дату звернення за призначенням 01.03.2019, сплачено єдиний соціальний внесок по 31.08.2016 включно. Відсутність даних про сплату внесків за період з 01.09.2016 по 31.12.2017 не дає можливості врахувати дані періоди роботи ОСОБА_1 для призначення пенсії.

Також у відповіді на заяву позивача, відповідач зазначив, що 03.08.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». (далі - списки № 1 і № 2). Порядок, що регулює застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць умовами праці після 21.08.1992.

Отже, до стажу роботи працівників, професії (посади) яких включено до списків № 1 і № 2 згідно з постановою № 461 та які продовжують працювати за цими професіями (посадами) після набрання чинності цією постановою (03.08.2016), зараховується весь період їх роботи за відповідними професіями (посадами) за умови підтвердження відповідного права за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Враховуючи, що за результатами проведеної атестації робочих місць згідно наказу № 131 від 28.05.2015 по ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, тому підстав зарахувати період роботи з 03.08.2016 до пільгового стажу немає. Також відповідач зазначив, що на даний час період стажу з 03.08.2016 згідно даних персоніфікованого обліку зараховується у документах пенсійної справи до страхового стажу по сплаті внесків. Зарахувати до пільгового стажу період роботи з 03.08.2016 можливо після проведення чергової атестації робочих місць ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» та для підтвердження результатами атестації робочих місць права на пільгове пенсійне забезпечення посад помічника начальника дільниці та гірничого майстра згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461. У зв`язку з наведеним, Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ відмовило позивачу у перерахунку стажу. Не погоджуючись із даною відмовою ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 24.06.2016 № 461, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01.04.2018 по 31.03.2019 - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Аналогічні норми закріплені у статті 114 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (вказаний розділ доповнено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII).

Як зазначалось вище, 01.03.2019 позивач, вважаючи, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до відповідача з відповідною заявою. Після призначення пенсії позивачу стало відомо, що відповідач зарахував стаж на підземних роботах за списком № 1 - 12 років 8 місяців 14 днів. Враховуючи дані обставини, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок стажу, однак йому було відмовлено, оскільки відповідачем не зараховано до пільгового стажу для призначення пенсії період роботи з 01.10.2016 по 28.02.2019 у зв`язку з відсутністю у відповідача даних про сплату страхових внесків, а також не проведено атестацію робочих місць після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Так, за приписами статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах першому, другому, п`ятому, шостому, сьомому, дев`ятому, десятому, дванадцятому, п`ятнадцятому, сімнадцятому і вісімнадцятому статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою-шостою, дев`ятою, десятою статті 20 вказаного Закону, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах першому, другому, четвертому статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як слідує з рішення відповідача від 04.04.2019 № 72/С-011, останній, відмовляючи ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового та пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 03.08.2016 по 28.02.2019 на ВП «Шахта 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», виходив з того, що останніми не сплачено страхові внески за період з 01.09.2016 по 31.12.2017.

З такими твердженнями суд не погоджується, враховуючи наступне.

Як слідує з довідки про доходи ОСОБА_1 від 10.04.2019 № 137, виданою ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», у період з вересня 2016 року по лютий 2019 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески.

При цьому, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за період 01.09.2016 по 31.12.2017 по зазначеній шахті, не може бути підставою для не зарахування цих періодів до спеціального (пільгового) страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах позивачу.

Відтак, на думку суду, відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні періодів роботи з 01.09.2016 по 28.02.2019 до спеціального (пільгового) страхового стажу.

Проаналізувавши вищенаведене суд зазначає, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, періоди роботи ОСОБА_1 з 01.09.2016 по 28.02.2019 на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» є періодами, які повинні бути зараховані до спеціального (пільгового) страхового стажу позивача.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (вказана постанова набрала чинності з 03.08.2016, далі - Список № 1).

Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637.

Згідно з пунктом 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Згідно з матеріалами справи, для підтвердження роботи по списку № 1 позивач надав копію довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.02.2019 № 57, згідно якої за період з 17.06.2014 по 22.02.2017 позивач працював на посаді помічника начальника дільниці та з 22.02.2017 по 27.02.2019 на посаді гірничого майстра, а також витяг з наказу № 131 від 28.05.2015 про результати проведення атестації робочих місць.

Наведені записи у вказаній вище довідці про роботу позивача за вказаний період, свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В пунктах 4.2 та 4.3 наведеного Порядку застосування Списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Наведені вище положення свідчать про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.02.2019 № 57, позивач в період з 17.06.2014 по 22.02.2017 працював на посаді помічника начальника дільниці та з 22.02.2017 по 27.02.2019 на посаді гірничого майстра. Вказані посади відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Таким чином, законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII.

Окрім того, правова позиція щодо можливості включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством роботодавцем викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 352/547/16-а (К/9901/20098/18) та від 03.05.2018 у справі № 352/1840/14-а (К/9901/5403/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання відмови Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ про зарахування стажу роботи до пільгового протиправною, зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи 01.09.2016 року по 28.02.2019 на посадах помічник начальника підземної дільниці та підземний гірничий майстер на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням даного стажу з дня призначення пенсії за віком.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (оригінал квитанції № 71048 від 28.05.2019 знаходиться в матеріалах справи) та 2 000 грн. 00 коп. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Згідно розрахунку витрат на правничу допомогу від 28.05.2019, вартість послуг за надання ОСОБА_1 правничої допомоги становить 2 000 грн. 00 коп.

Кошти в сумі 2 000 грн. 00 коп. отримано адвокатом Свередюк Ю.А. згідно з квитанції до прибуткового касового ордеру № 12 від 28.05.2019.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши докази, надані позивачем, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом даної справи у Волинському окружному адміністративному суді та є співмірними із складністю справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

При цьому, суд зазначає, що Нововолинсько-Іваничівським ОУПФУ не наведено жодного аргументу щодо неспівмірності таких витрат чи необхідність їх зменшення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, що належать відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України). Однак, враховуючи, що основну вимогу позивача про визнання відмови про зарахування стажу роботи до пільгового, судом визнано протиправною, тому судовий збір підлягає стягненню у повному розмірі.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений відповідно до квитанції № 71048 від 28.05.2019 та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати відмову Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зарахування стажу роботи ОСОБА_1 до пільгового протиправною.

Зобов`язати Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 01.09.2016 по 28.02.2019 на посадах помічник начальника підземної дільниці та підземний гірничий майстер на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням даного стажу з дня призначення пенсії за віком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок витрат по сплаті судового збору та 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук