Справа № 802/1272/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2019 р. Справа № 802/1272/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

представника позивача: Давискиби В.В.

представника відповідача: Тимошевської Ю.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області №7 від 15 червня 2017 року щодо визначення ОСОБА_2 суми податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб», за податковий період 2017 рік, в сумі 35912,44 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області позивачу згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 розділу XIII Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення №7 від 15 червня 2017 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб», з податковим періодом - 2017рік в сумі 35912,44 гривень.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням вказує, що 07 серпня 2007 року ним було придбано нерухоме майно у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, між ним та Хмільницькою міською радою 07 березня 2008 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1804,0 кв. м. «для обслуговування власного нерухомого майна» за рахунок земель житлової та громадської забудови строком на 25 років - до 01 вересня 2032 року.

Відповідно до п.2.3 «Орендна плата» вище вказаного Договору оренди земельної ділянки, було встановлено орендну плату в грошовому вигляді в розмірі 7656,79 грн. щорічно.

08 червня 2016 року позивачем на виконання умов договору оренди земельної ділянки від 07 березня 2008 року було здійснено три окремі платежі по 7656,79 грн. кожен, за три роки, в межах строку позовної давності.

Однак, контролюючим органом було складено податкове повідомлення-рішення №18332-0000 від 01 липня 2016 року (форма «Ф») на суму 33879,66 гривень та податкова вимога №29586-02 від 20 жовтня 2016 року (форма «Ф) на суму 24201,23 гривень, які були оскаржені до Вінницького окружного адміністративного суду (справа №802/939/17-а).

07 липня 2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом у справі №802/939/17-а винесено постанову, якою оскаржені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога визнані протиправними та скасовані.

Разом з тим, відповідач 15 червня 2017 року прийняв податкове повідомлення-рішення за №7 на суму податкового зобов`язання -35912,44 грн., з податковим періодом - 2017 рік, де в загальну суму повторно включено податкове зобов`язання, яке уже було предметом розгляду у суді, - в сумі 24201,23 грн.

Крім того, звертає увагу суду і на те, що 27 березня 2017 року між ним та Хмільницькою міською радою Вінницької області було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0,1804 га, тобто тієї, що була предметом договору оренди земельної ділянки від 07 березня 2008 року.

Відтак, вважає податкове повідомлення-рішення за №7 15 червня 2017 року протиправним та просить його скасувати, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою від 31 липня 2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представником відповідача на адресу суду подано заперечення на позовну заяву. У якому представник відповідача вказав, що відповідно до рішення Хмільницької міської ради №303 від 04 травня 2016 року "Про встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки надані у користування на умовах оренди громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд та для городництва у відповідності до рішення 80 сесії міської ради 6 скликання № 2261 "Затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста Хмільника" внесено зміни до п. 2.3 договору оренди земельної ділянки площею 1804,0 кв.м. по АДРЕСА_1, яким встановлено орендну плату у розмірі 33879,66 грн. щорічно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до коефіцієнту індексації, розрахованого центральним органом виконавчої влади з питань земельних відносин. Відповідно до даного рішення за 2016 рік було сформовано податкове повідомлення-рішення на суму 33879,66 грн. Відповідно на 2017 рік з урахуванням коефіцієнту індексації було сформовано податкове повідомлення-рішення на суму 35912,44 грн. та надіслано позивачу.

Крім того зазначив, що інформація щодо розірвання договору оренди землі до контролюючого органу не надходила. Відтак просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення зупинено до набрання законної сили постанови Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 802/939/17-а.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення поновлено.

Ухвалою від 18 грудня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення зупинено до набрання законної сили рішення Вищого адміністративного суду України у справі № 802/939/17-а (№ К/800/37582/17).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення поновлено. Судове засідання призначено на 16 липня 2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення Головне управління ДФС у Вінницькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши усі докази, які є у справі, суд встановив наступне.

07 березня 2008 року між ОСОБА_2 та Хмільницькою міською радою укладено договір оренди земельної ділянки площею 1804,0 кв.м. для обслуговування власного нерухомого майна по АДРЕСА_1 , за рахунок земель житлової та громадської забудови, строком на 25 років.

Згідно вказаного договору, пунктом 2.3 орендна плата земельної ділянки, встановлена орендна плата в грошовому вигляді в розмірі 7656,79 грн.

Рішенням 5 сесії міської ради 6 скликання від 27.01.2011 "Про встановлення розмірів орендної плати" Хмільницька міська рада визначила новий розмір орендної плати за землю - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З метою приведення укладеного договору у відповідність до вимог Податкового кодексу України, враховуючи зміни розміру земельного податку для відповідної земельної ділянки, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, рішенням 8 сесії міської ради 6 скликання від 24.03.2011 Хмільницькою міською радою прийнято рішення про внесення змін до п. 2.3 договору оренди земельної ділянки площею 1804,0 кв.м. та встановлення розміру орендної плати всього у сумі 18628,19 грн. щорічно.

В подальшому, рішенням 12 сесії міської ради 7 скликання від Хмільницької міської ради 04 травня 2016 внесено зміни до п.2.3 договору оренди земельної ділянки укладеного між ОСОБА_2 і Хмільницькою міською радою, згідно яких розмір орендної плати переглядається у разі зміни нормативної грошової оцінки оцінки земельної ділянки, відповідно до рішень Хмільницької міської ради та 13 червня 2016 року направлено позивачу пропозицію про укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 07 березня 2008 року.

15 червня 2017 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №7, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб», з податковим періодом - 2017рік в сумі 35912,44 гривень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі № 802/939/17-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 18332-0000 від 01 липня 2016 року. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 29586-02 від 20 жовтня 2016 року.

Визначаючись щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Статтею 269 ПК України визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до пункту 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Статтею 287 ПК України передбачений строк сплати плати за землю. Так, п. 287.1. ст. 271 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Суд звертає увагу, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов`язковість його виконання сторонами, тощо. Суб`єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.

Таким чином, хоча зміна розміру земельного податку (орендної плати) згідно із Законом є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичні зміни орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.

Як встановлено судом, контролюючим органом було складено податкове повідомлення-рішення №18332-0000 від 01 липня 2016 року (форма «Ф») на суму 33879,66 гривень та сформовано податкову вимогу №29586-02 від 20 жовтня 2016 року (форма «Ф) на суму 24201,23 гривень, які були оскаржені до Вінницького окружного адміністративного суду (справа №802/939/17-а).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року у справі №802/939/17-а позов задоволено:

- визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № 18332-0000 від 01 липня 2016 року та податкову вимогу № 29586-02 від 20 жовтня 2016 року;

- стягнуто на користь позивача судові витрати: судовий збір в розмірі 640 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року задоволено апеляційну скаргу ДПІ, постанову суду першої інстанції скасовано та відмовлено в задоволенні позову.

Поряд із цим, за наслідками перегляду даних рішень, Верховним судом прийнято постанову від 27 липня 2018 року, якою скасовано постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2017 року та Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі № 802/939/17-а адміністративний позов задоволено повністю.

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 18332-0000 від 01 липня 2016 року.

- визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 29586-02 від 20 жовтня 2016 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Разом з тим, судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 15 червня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №7 на суму податкового зобов`язання - 35912,44 грн., з податковим періодом - 2017 рік, де в загальну суму повторно включено податкове зобов`язання, яке було предметом розгляду у суді, - в сумі 24201,23 грн. (справа №802/939/17-а).

Крім того, суд звертає увагу і на те, що 27 березня 2017 року між ОСОБА_2 та Хмільницькою міською радою Вінницької області було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, площею 0,1804 га, тобто тієї, що була предметом договору оренди земельної ділянки від 07 березня 2008 року (а.с. 29-31).

Зважаючи на вище встановлені обставини справи, положення чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, висновку суду у рішенні від 04 вересня 2018 року у справі № 802/939/17-а, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №7 від 15 червня 2017 року є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, визначення відповідачем податкового зобов`язання ОСОБА_2 за платежем "орендна плата за землю" є необґрунтованим, суперечать законодавству з питань оподаткування та фактичним обставинам справи, а прийняте податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 1, 7 статті 139 КАС визначено та зобов`язано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року пердбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених судових витрат, позивачем до позовної заяви надано договір про надання правової допомоги №14а/17 від 25 липня 2017 року, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 26 липня 2017 року, квитанцію прибуткового касового ордера №14, якими підтверджено сплату гонорару адвокату Давискибі В.В. в розмірі 5000 грн.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області №7 від 15 червня 2017 року щодо визначення ОСОБА_2 суми податкового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб», за податковий період 2017 рік, в сумі 35912,44 грн. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 44 копійки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 сплачений при звернені до суду судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління ДФС у Вінницькій області (21100, м, Вінниця, вул. Хмельницьке шосе,7, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати 23.07.2019.

Суддя Мультян Марина Бондівна