Справа № 520/4292/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р. № 520/4292/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Котлярової М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (61166, м.Харків, пр.Науки, 40, 6 пов., код ) про визнання протиправними та скасування постанови і рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанови про накладення штрафних санкцій та Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів згідно з якими на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф всього в сумі 127500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувальні постанови про накладення штрафних санкцій та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів , що прийнятті за результатами інспекційного відвідування, є протиправними та такими, що підлягає скасуванню. Також позивач зазначив, що спірні постанови передбачають максимальний розмір штрафу, що суперечить ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки відсутні обґрунтування щодо визначення цього розміру, тобто присутній власний розсуд суб`єкта владних повноважень при визначенні розміру штрафних санкцій, що ставить під сумнів неупередженість та об`єктивність відповідача.

Відповідач проти позову заперечував на адресу суду надав відзив, в якому зазначив, що при прийнятті оскаржувальних постанов та рішень, представник відповідача діяв на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством, спірні постанови та рішення прийнятті за наслідками встановлених актом перевірки порушень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 26.06.2019 р. закрито підготовче провадження та призначену справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №596 від 29.03.2019 року та направлення від 29.03.2019 року №821 в період з 02 до 03 квітня 2019 року фахівцями Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області проведено планову виїзну перевірку характеристик продукції, Power Adapter UCB-C61W, Power AdapterMagSafe85W, Power AdapterMagSafe 2 85W, Power Bank Mige (white), Power Bank Mi(black).

За результатами вказаної перевірки працівниками ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області складено Акт від 03.04.2019року №821 про виявлені порушення позивачем вимог п.12, п.20, п.28, п.42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2015 р. №1067 та п.17, п.25, п.32 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнення, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2015 р. №1077 (а.с.14-15).

Також за результатами проведення перевірки посадовою особою ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області складено Протокол від 08.04.2019 року №821 про виявленні порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» (а.с.13).

В подальшому на підставі Акту позапланової перевірки характеристик продукції від 03.04.2019 року №821, Протоколу від 08.04.2019 року №821 відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №49, №48, №47, №45, №43 від 09.04.2019 року, якими запроваджено обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності у спосіб проведення процедури оцінки відповідності та приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання та Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, строк виконання рішень - до 10 липня 2019 року (а.с.34-38).

Також, 10.04.2019 року Головним Управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області на підставі Акту перевірки від 03.04.2019 року №821 та Протоколу від 08.04.2019 року №821 складено постанову №5.0-75, № 5.0-76, №5.0-72, №5.0-73, №5.0-74, якими на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25500 грн., у сього у розмірі 127500 грн. (а.с.25-29).

Позивач не погодився з винесеними рішеннями та постановами про накладення штрафних санкцій відповідача, та звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів з даним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 11 Закону України Про загальну безпечність нехарчової продукції передбачено, що: державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 02.09.2015 року, Державна служба з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і реклами в цій сфері.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого Наказом Держпродспоживслужби від 21.07.2017 року №579 визначено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" 2 грудня 2010 року №2735-VI (далі - Закон України №2735-VI) встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції. Згідно з положеннями ст.3 Закону України №2735-VI, законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України №2735-VI, метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до частин 12-14 вказаної статті у разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження такої продукції та її подальший обіг (зокрема договори, товарно-супровідна документація), визначає особу, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, та всіх осіб, яким цей суб`єкт господарювання поставив зазначену продукцію.

У разі якщо суб`єктом господарювання надано висновки експертизи, протоколи випробувань продукції, сертифікати відповідності або інші документи про відповідність, видані за результатами добровільної оцінки відповідності акредитованими органами з оцінки відповідності, органи ринкового нагляду належним чином ураховують ці документи при проведенні перевірок характеристик продукції.

Органи ринкового нагляду мають право звертатися до органів з оцінки відповідності із запитами стосовно надання відомостей про видачу, відмову у видачі, обмеження сфери, призупинення та скасування документів про відповідність відповідної продукції. Органи з оцінки відповідності повинні надавати відомості за такими запитами не пізніше наступного робочого дня з дня їх одержання.

Положеннями підпункту «б» пункту 2 ч.1 ст.24 Закону України №2735-VI визначено, що у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції. У випадках, зазначених у підпункті "б" пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.

Судом встановлено, що оскаржувальні рішення винесені відповідачем на підставі порушення позивачем вимог п.12, п.20, п.28, п.42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2015 р. №1067 та п.17, п.25, п.32 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого Постановою КМУ від 16.12.2015 р. №1077.

Частиною 5 ст.10 Закону України №2735-VI передбачено, що повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, Законами України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами України.

Пунктом 6 ч.1 Закону України №2735-VI визначено, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.44 Закону України №2735-VI, суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: 1) введення в обіг продукції, що становить серйозний ризик. - у розмірі від тисячі п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двох тисяч п`ятисот до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: 2) введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів. - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у разі: 1) невиконання або неповного виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених у частині першій етапі 28 цього Закону, - у розмірі від двох тисяч п`ятисот до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів: 2) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених у етапі 29 цього Закону, - у розмірі від тисячі п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від трьохсот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів: 3) невиконання припису про негайне усунення порушень вимог щодо представлення за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції, що не відповідає встановленим вимогам. - у розмірі від двохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за невиконання вимог рішення про негайне припинення представлення продукції за місцем проведення відповідного ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції - у розмірі від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 9, 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 5 квітня 2007 року, розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів є розпорядчим документ органу державного нагляду (контролю), невиконання якого є підставою для застосування до такого суб`єкту штрафних санкцій, водночас виконання такого рішення у встановлений строк є підставою для звільнення особи від фінансових санкцій.

Як вбачається зі змісту рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №49, №48, №47, №45, №43 від 09.04.2019 року, строк виконання вимог контролюючого органу про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів на час прийняття постанов про накладення штрафних санкцій не настав, а тому постанови про накладення штрафних санкцій прийнято передчасно, до спливу строку на усунення таких порушень.

Додатково слід відзначити, що відповідно до п. 4 Розділу IX «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» положення абзацу другого частини четвертої статті 4, абзаців першого - четвертого і восьмого частини другої статті 5, абзацу п`ятого статті 10, частини четвертої етапі 17, абзацу п`ятого підпункту 2 пункту 2 і пункту 3 етапі 22 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при вжитті заходів ринкового нагляду не застосовуються.

Таким чином, Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає чіткий перелік норм та статей Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які не застосовуються до правовідносин, що регулюються цим Законом.

Суд зазначає, що положення ч.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», до спірних правовідносин між сторонами в межах даної справи підлягають застосуванню.

Відповідно до ч.ч. 9, 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів є розпорядчим документом органу державного нагляду (контролю), невиконання якого є підставою для застосування до такого суб`єкту штрафних санкцій, водночас виконання такого рішення у встановлений строк є підставою для звільнення особи від фінансових санкцій.

Крім цього, відносно співмірності розміру штрафної санкції, застосованої до позивача, суд зазначає, що частиною 2 статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.

Представником відповідача під час розгляду справи не наведено фактів, що свідчать про дотримання відповідачем принципу пропорційності порушення і покарання при визначенні розміру штрафної санкції.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що відносно ФОП ОСОБА_1 на підставі Акту перевірки від 03.04.2019 № 821 та Протоколу від 08.04.2019 № 821 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області протиправно складені постанови №5.0-75, № 5.0-76, №5.0-72, №5.0-73, №5.0-74, якими на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25500 грн., у сього у розмірі 127500 грн., оскільки строк усунення порушень, встановлений рішеннями відповідача №49, №48, №47, №45, №43 від 09.04.2019 строк до - 10.07.2019 року, на час винесення оскаржувальних постанов, не настав та відповідачем неправомірно (в порушення ч.2 ст.12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності») застосовано санкцію, вищу за мінімальну, що є підставою для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних постанов про накладення штрафних санкцій.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 року №49, №48, №47,№45,№43, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.11 ст. 32 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Відповідачем до суду не надано доказів надання (надсилання) позивачу проекту рішення відповідного до вимог ч. 11 ст.32 вище значеного Закону, з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам, а відтак рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів винесене з порушення норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За викладених обставин, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином правомірності винесення постанов про накладення штрафних санкцій та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 246, 250, 255,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправними та скасування постанови і рішення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 року №5.0-74.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 року №5.0-75.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 року №5.0-76.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 року №5.0-72.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафних санкцій від 10.04.2019 року №5.0-73.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.04.2019 року №49, №48, №47,№45,№43.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (61166, м.Харків, пр.Науки, 40, 6 пов., код ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.07.2019 року.

Суддя О.М. Тітов