Справа № 300/872/19
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2019 р. справа № 300/872/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

представника позивача не з`явився,

представника відповідача Кононової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Івано-Франківської митниці ДФС України

про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2019, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС України (надалі - відповідач), в якому просить суд: скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС від 08.01.2019; скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару - транспортного засобу марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, та обраний метод його визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним), внаслідок чого прийнято оскаржувані картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2019/00121 від 08.01.2019та рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019. Представник позивача стверджує, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2018 оплатив нерезиденту повну вартість автомобіля готівкою в сумі 6000,00 EUR, про що отримав відповідні документи. При перетині кордону України і декларуванні, визначив митну вартість транспортного засобу за ціною договору (контракту). На переконання представника позивача, відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий перелік документів і необґрунтовано витребував документи, що підтверджують факт сплати коштів за вказаний автомобіль, достовірно знаючи, що рахунок по купівлі автомобіля не оплачувався через фінансові установи, а готівкою, на підтвердження чого і було подано договір купівлі-продажу від 21.12.2018. Відтак, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним, а збільшення такої вартості з 6000,00 EUR до 8772,00 EUR суттєво порушує права позивача. На підставі наведеного представник позивач просить суд визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Івано-Франківська митниця ДФС скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 30.05.2019 (а.с.66-71). Згідно вказаного відзиву представник відповідача зазначив, що під час митного оформлення позивачем автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, не був представлений повний перелік документів, який визначений статтею 53 Митного кодексу України. Зокрема, не подано документів, що підтверджує сплату коштів за вказаний автомобіль відповідно до заявленої митної вартості. На підставі наведеного посадовою особою митниці 08.01.2019 скероване декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. У відповідь декларант надав відповідачу квитанцію від 21.12.2018 про сплату 6000,00 EUR, однак згідно експортної декларації витрати понесені на брокерську винагороду за кордоном мають бути включені до заявленої митної вартості, що не було зроблено. Також в товаросупровідних документах та в акті огляду транспортного засобу відсутні відомості про пошкодження автомобіля, що могли б вплинути на його митну вартість. Таким чином, надані документи до митного оформлення не мають підтвердження сплати саме заявленої вартості. За вказаних обставин відповідачем прийнято спірні картку відмови та рішення про коригування митної вартості, при цьому митна вартість товару визначена резервним методом в сумі 8772,00 EUR. Окрім цього, представник Івано-Франківської митниці ДФС вказала, що 08.01.2019 декларант погодився з рішенням про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019 та подав митну декларацію №UA206010/2019/400501, в якій самостійно зазначив вартість автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, в розмірі 8772,00 EUR за резервним методом. Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржувані рішення такими, що прийнятті відповідно до закону та з урахуванням усіх обставин.

09.07.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло клопотання № 725/09-70-10-24 про залишення позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2019 - без розгляду (а.с.154-155). Вказане клопотання мотивовано тим, що представником позивача не подано документів, які підтверджують повноваження адвоката представляти інтереси ОСОБА_1 під час розгляду цієї справи.

15.07.2019 в судовому засіданні суд протокольною ухвалою залишив без розгляду клопотання представника відповідача від 09.07.2019 № 725/09-70-10-24, оскільки згідно з частиною 2 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

В даному випадку згідно частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про залишення позову без розгляду може бути подана не пізніше відкриття першого судового засідання у справі.

Зважаючи на те, що перше судове засідання в цій справі було відкрито 10.06.2019, то клопотання від 09.07.2019 № 725/09-70-10-24 представника Івано-Франківської митниці ДФС Українипро залишення позову без розгляду подано після початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку зазначене клопотання від 09.07.2019 № 725/09-70-10-24залишити без розгляду.

Окрім цього, 15.07.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник позивача подав клопотання від 26.06.2019, до якого долучив копію ордеру адвоката Ковалишина О.Р. серії АТ № 1000195 від 10.01.2019 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 (а.с.167-168).

Представник позивача адвокат Ковалишин О.Р. в судові засідання жодного разу не з`явився. 15.07.2019 суд протокольною ухвалою не допустив до участі у справі ОСОБА_3 через неподання суду належних документів, що підтверджують повноваження на представлення інтересів позивача в суді, а саме довіреності, виданої позивачем, що передбачено частинами 1, 2 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, просила суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив таке.

На підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2018 ОСОБА_1 придбав 21.12.2018 в Німеччині у нерезидента - ОСОБА_4 транспортний засіб: легковий автомобіль марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3заціною 6000,00 євро (а.с.97-99).

Декларантом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, в інтересах позивача, подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію №206010/2019/400460 від 08.01.2019, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль, BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, тип двигуна - дизельний, кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, бувший у використанні, рік виготовлення 2006 (а.с.52).

В зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля), а саме договору купівлі-продажу від 21.12.2018, укладеного між ОСОБА_1 та нерезидентом ОСОБА_4 , за ціною 6000,00 євро.

Також судом встановлено та не заперечується сторонами, що декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу такі документи: договір купівлі-продажу від 21.12.2018 (а.с.82-83); декларація про походження товару № 0380 від 21.12.2018; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/75112 від 24.12.2018 (а.с.26);свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8від 25.12.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.11.2006;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 20.11.2006 (а.с.23);інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими державами № 3604674 від 24.12.2018; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні КС 809335 від 11.01.2011 (а.с.19-20); копія митної декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018 (а.с.96).

Як зазначено представником відповідача, аналізуючи подані документи під час здійснення митного оформлення товару, представник Івано-Франківської митниці ДФС дійшов висновку, що декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують митну вартість вищевказаного транспортного засобу, оскільки з оцінки відомостей зазначених в електронній митній декларації №206010/2019/400460 від 08.01.2019 та доданої до неї копії митної декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018, в митного органу виникли обґрунтовані сумніви про те, що позивачем не включено до митної вартості витрат на брокерську винагороду, оскільки декларантом в декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018 вказано фірму DeltaTransTransporte, а також у вказаних деклараціях містяться різні суми вартості транспортного засобу.

Івано-Франківською митницею ДФС розпочату процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару (а.с.86).

На вказане електронне повідомлення декларант надіслав квитанцію від 21.12.2018про сплату 6000,00 EUR за автомобіль марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , 20.11.2006 року випуску (а.с.87).

Відповідач, за результатами розгляду поданої електронної митної декларації №206010/2019/400460 від 08.01.2019 відмовив у митному оформленні (випуску) товарів у відповідності до оскаржуваної Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2019/00121 від 08.01.2019. Згідно даної Картки відмови, митна вартість транспортного засобу визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують оплату товару та надання висновку експерта, що містить невідповідність з наданим рахунком. Другий-п`ятий методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (статті 59, 60 Митного кодексу України), та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів чотири та п`ять (статті 62, 63 Митного кодексу України). Джерело інформації: спрацювання АСАУР 105-2, 106-2«Митна вартість товару нижча вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 8772,00». Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 55 та Главою 4 Митного кодексу України (а.с.17-18).

У зв`язку з наведеним, Івано-Франківською митницею ДФС здійснено коригування митної вартості транспортного засобу та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 8772,00 EUR (а.с.15-16).

08.01.2019 декларантом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, в інтересах позивача, подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію №206010/2019/400501, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль, BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, тип двигуна - дизельний, кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, бувший у використанні, рік виготовлення 2006, ціна товару 6000,00 євро, коригування 277169,14 грн. (а.с.88).

10.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківської митниці ДФС України із скаргою, в якій просив скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019, прийняти додаткові документи та провести розмитнення автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , 20.11.2006 року випуску за основним методом та заявленою декларантом митною вартістю (а.с.27-28).

Листом № 197/10/09-70-19-22від 28.01.2019Івано-Франківська митниця ДФС повідомила позивача, що відсутні підстави для перегляду рішення про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019 (а.с.29-30).

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації № 206010/2019/400460 від 08.01.2019 та коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206010/2019/00121 від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС № UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Згідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 коментованого Кодексу митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 6 статті 257 Митного кодексу України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положеннями статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 Митного кодексу України).

Згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як встановлено судом вище, декларантом фізичною особою - підприємцем Шебунчак О.С., в інтересах позивача, були надані митному органу такі документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення як обов`язкові, так і можливі додатково витребувані, як то, договір купівлі-продажу від 21.12.2018 (а.с.82-83); декларація про походження товару № 0380 від 21.12.2018; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/75112 від 24.12.2018 (а.с.26);свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8від 25.12.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.11.2006;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 20.11.2006 (а.с.23); інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими державами № 3604674 від 24.12.2018; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні КС 809335 від 11.01.2011 (а.с.19-20); копія митної декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018 (а.с.96); митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №206010/2019/400460 від 08.01.2019 (а.с.52).

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 53 Митного кодексу України).

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).

Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

В даному випадку, згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2018 ОСОБА_1 придбав 21.12.2018 в Німеччині у нерезидента ОСОБА_4 транспортний засіб - легковий автомобіль марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3за ціною 6000,00 євро(а.с.98-99).

В позовні заяві представник позивача зазначив, що оголошення про продаж вказаного автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3 за ціною 6000,00 євро, було розміщено на сайті «mobile.de». Представник позивача вказав, що скрін-шот оголошення суду з сайту «mobile.de» долучено до позовної заяви, однак серед додатків вказане оголошення відсутнє. Окрім цього, слід зазначити, що копію такого оголошення не було подано ні відповідачу під час процедури розмитнення транспортного засобу, ні суду під час судового розгляду.

Щодо копії квитанції від 21.12.2018, яка надана позивачем на вимогу Івано-Франківської митниці ДФС України, то в ній відсутні відомості про платника та отримувача коштів, відсутня інформація про договір купівлі-продажу від 21.12.2018. Також вказаний номер кузова автомобіля - НОМЕР_1 , замість НОМЕР_1 , що зазначений в договорі купівлі-продажу від 21.12.2018, свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.11.2006 та митній декларації№206010/2019/400460 від 08.01.2019 (а.с.100).

Окрім цього, в митній декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018 автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , ціна зазначена 25842,00 злотих (а.с.96)

Згідно відомостей про курс валют: євро до злотого, які містяться у відкритому доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Національного банку Республіки Польща, станом на день заповнення митної декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018, 1 євро дорівнював 4,2889 злотих (а.с.173-177). Таким чином, ціна автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , зазначена в митній декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018 становить 6025,32 євро (25842,00злотих переведено в євро, за курсом 1 євро=4,2889 злотих). Тобто, ціна автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3 визначена в договорі купівлі-продажу від 21.12.2018 є меншою на 25,32 євро від ціни зазначеного автомобіля, вказаної в митній декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018.

При цьому, ціна автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, вказана в митній декларації №206010/2019/400460 від 08.01.2019, а саме 189582,17 грн., відрізняється від ціни, зазначеної в митній декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018, а саме 25842,00злотих, оскільки 189582,17 грн. за офіційним курсом Національного банку України (1 злотий дорівнює 7,307436 грн.) становить 25943,73 злотих.

Окрім цього, в митній декларації відправлення № 18PL412020E0654407 від 22.12.2018 декларантом зазначена фірма DeltaTransTransporte, тоді як згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2018 продавцем автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3 вказано ОСОБА_5 . Вказані обставини підтверджують обґрунтованість сумнівів митного органу про те, що позивачем не включено до митної вартості витрати на брокерську винагороду.

Отже, наведені обставини свідчать про наявність у відповідача обґрунтованого сумніву щодо правильності заявленої позивачем митної вартості автомобіля маркиBMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, оскільки надані ОСОБА_1 документи не давали змоги митному органу встановити обставини з приводу сплаченої позивачем дійсної вартості ввезеного ним на митну територію України транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 320 Митного кодексу України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно з вимогами пункту 9 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1077 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), рішення про проведення перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортних засобів приймається органом доходів і зборів на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Для перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу орган доходів і зборів використовує індикатор ризику, значення якого для кожного транспортного засобу встановлюється окремо на рівні нижньої межі діапазону вартості транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваному транспортному засобу в країні експорту, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у зв`язку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів.

Під час встановлення значення індикатора ризику використовується інформація спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу.

Якщо заявлена фактурна вартість оцінюваного транспортного засобу є меншою від встановленого індикатора ризику для такого транспортного засобу, проводиться перевірка достовірності заявленої фактурної вартості такого транспортного засобу.

В даному випадку під час здійснення митного оформлення електронної митної декларації від 08.01.2019 № UA206010/2019/400460 за автоматизованою системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано такі форми митного контролю, які зазначені в листі головного державного інспектора ВМО № 1 м/п «Прикарпаття» від 23.05.2019 № 209/09-70-61-01-37 (а.с.73-74).

За результатом проведеного аналізу цінової інформації ЦБД ЄАІС на подібні/ідентичні товари, середня ціна, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, становить - 8772,00 євро.

Щодо доводів представника позивача про наявність суттєвих пошкоджень лакофарбового покриття автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , які вплинули на зменшення ціни вказаного транспортного засобу, то суд зазначає таке.

Відповідно до додаткового аркуша до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/75112 від 24.12.2018, автомобіль марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , містив лише пошкодження лакофарбового покриття (а.с.157-158).

Однак згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2018 в автомобілі маркиBMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , відсутні видимі ушкодження, в тому числі на корпусі автомобіля (а.с.98-99). Тобто на момент купівлі позивачем зазначеного транспортного засобу 21.12.2018 в автомобілі марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1не було будь-яких ушкоджень або вони не були зафіксовані. В будь-якому випадку саме покупець, який в митних правовідносинах є одержувачем та особою відповідальною за фінансове врегулювання, несе тягар доказування наявності в товаросупровідних документах та митній декларації записів про технічний стан та наявні пошкодження транспортного засобу, які впливають на митну вартість товару.

Таким чином, доводи представника позивача про наявність суттєвих пошкоджень, які вплинули на зменшення ціни вказаного транспортного засобу, є безпідставними, оскільки, за відсутності записів в договору купівлі-продажу від 21.12.2018 року про пошкодження, не підтверджені жодними доказами (висновком експерта, актом про страховий випадок, документом про виплату страхового відшкодування тощо).

Згідно з частиною 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборівта декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Митного кодексу України).

Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

У картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206010/2019/00121 від 08.01.2019, митна вартість транспортного засобу визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують оплату товару та надання висновку експерта, що містить невідповідність з наданим рахунком. Другий-п`ятий методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (статті 59, 60 Митного кодексу України), та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів чотири та п`ять (статті 62, 63 Митного кодексу України). Джерело інформації: спрацювання АСАУР 105-2, 106-2«Митна вартість товару нижча вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 8772,00». Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 55 та Главою 4 Митного кодексу України (а.с.17-18).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Частиною 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до примітки 4 до пункту 2 статті VII ГАТТ, формулювання підпунктів "а" і "b" дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

З огляду на те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують дійсну митну вартість автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , відповідач використав періодичний довідник «SuperSCHWACKE».

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 № 885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (надалі Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об`єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

В матеріалах справи наявна копія витягу з програми SCHWACKE від 21.12.2018, який сформований з використанням параметрів автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, дизель вид палива. За вказаним витягом з програми SCHWACKE від 21.12.2018 базове значення ціни такого автомобіля визначено на рівні 8772,00 грн. (а.с.76-77, 159-160). При цьому, застосовано загальний пробіг 428715 км, що значно більший від 202867 км, який зафіксований вдодатковому аркуші до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/75112 від 24.12.2018 (а.с.158).

Щодо доводів представника Івано-Франківської митниці ДФС про те, що 08.01.2019 декларант подав митну декларацію № UA206010/2019/400501та самостійно зазначив вартість автомобіля марки BMW, модель "Х REIHE", номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2993 см3, в розмірі 8772,00 EUR, тим самим погодився з рішенням про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000088/2 від 08.01.2019, а тому відсутній спір між сторонами внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, то суд не може погодитися з такими доводами відповідача, оскільки сам факт оскарження до суду рішення про коригування митної вартості як акту індивідуальної дії, який прийнятий митним органом до подання вказаної декларації, свідчить про існування спору між сторонами щодо правомірності рішення про коригування митної вартості в стороні збільшення митної вартості транспортного засобу.

Отже, підсумково, оцінивши доводи сторін, подані ними докази, суд вважає, що у відповідача були правові підстави для коригування митної вартості транспортного засобу, який зазначений в митній декларації від 08.01.2019 № UA206010/2019/400460.

З огляду на вказане, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2019 прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені митним законодавством України, з дотриманням критеріїв, які передбачені пунктами 2-10 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2019, - належить відмовити.

Судові витрати згідно з статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподілялися.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) до Івано-Франківської митниці ДФС України (ідентифікаційний код 39640261, вулиця Короля Данила, 20, місто Івано-Франківськ, 76000) про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.01.2019.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Івано-Франківська митниця ДФС України, ідентифікаційний код 39640261, вулиця Короля Данила, 20, місто Івано-Франківськ, 76000.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 22 липня 2019 р.