Справа № 520/1942/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 р.Справа № 520/1942/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Калитки О. М. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 28.03.19 року по справі № 520/1942/19

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи"

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", в якому просив суд: висновок ДУ «Укр.Держ. НДІ МСПІ МОЗ України» за № 2636 щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати; визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом III групи безстроково.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: зобов`язано Харківську обласну медико-соціальну експертну комісію №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" винести рішення щодо надання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року статусу інваліда ІІІ групи в 2018 році та направити його на поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено. від від __ року адміністративний позов __ задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Зазначив, що ОСОБА_1 був направлений до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ). Згідно висновку ДУ "Укр. Держ. НДІ МСПІ МОЗ України", 18.05.2018 Обласною МСЕК №1 ОСОБА_1 особою з інвалідністю не визнаний. Позивач вказані висновки не спростував, а лише посилався на п.п. 6.13 п. 6 та абзацу 23 п.п. 8.8 п. 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 був інвалідом III групи з 2008 по 2018 роки. У 2018 році він звернувся до Обласного МСЕК №1 щодо продовження статусу інваліда ІІІ групи, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 направлено на консультацію до Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, де позивач знаходився з 16 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року.

За результатами обстеження у ОСОБА_1 виявлені лише патологічні зміни нервової системи обмежуючі життєдіяльність та даних для визначення його особою з інвалідністю - не має, що зазначено у висновку ДУ «Українського державного науково - дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» за № 2636 від 25.04.2018 р.

На підставі вказаного висновку позивачу надана довідка Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" від 18.05.2018 року про невизнання інвалідом.

Позивач не погодився із висновками Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" та звернувся до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем фактично не було винесено рішення щодо питання призначення інвалідності ОСОБА_1 , що позбавило позивача можливості оскаржити його в інстанційному та судовому порядку, а висновок ДУ «Укр.Держ. НДІ МСПІ МОЗ України» №2636 має лише консультативні висновки для комісії та має рекомендаційний характер. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Харківську обласну медико-соціальну експертну комісію №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" винести рішення щодо надання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року статусу інваліда ІІІ групи в 2018 році та направити його на поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико- соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статті 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення про МСЕК № 1317).

Пунктом 3 Положення про МСЕК № 1317 встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально - профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За змістом пункту 4 Положення Про МСЕК № 1317 Міністерство охорони здоров`я (далі - МОЗ) утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

Приписами пункту 10 вказаного Положення обумовлено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

В силу вимог п. 12 Положення, до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено надання лікарям комісій консультаційної допомоги з питань проведення медико-соціальної експертизи: проведення у складних випадках огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розлад функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, II чи III група інвалідності.

Пунктом 27 вказаного Положення визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 був інвалідом III групи з 2008 по 2018 роки. 18 травня 2018 року був оглянутий Обласною МСЕК № 1 та без винесеного рішення був направлений до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ).

Згідно висновку ДУ "Укр. Держ. НДІ МСПІ МОЗ України" за № 2636 "При обстеженні в клініці інституту ОСОБА_1 виявлені патологічні зміни нервової системи, обмежуючі життєдіяльність у нерізкій ступені. Даних для визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю немає" .

З висновком клініки інституту експертизи ОСОБА_1 ознайомлен.

Рекомендовано обмеження в праці по лінії ЛКК, диспансерний нагляд невропатолога, стаціонарне лікування в неврологічному відділенні.

На підставі вказаного висновку та після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії позивачу надано довідку Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" від 18.05.2018 року про невизнання інвалідом.

Відповідно до п.23 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверженого Постановою Кабінету міністрів № 1317 від 03 грудня 2009р. у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Також, згідно п. 24 зазначеного Положення рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів зпливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико- соціальної експертизи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі Положення «Про медико-соціальну експертизу» та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності затвердженої Наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011р. з урахуванням діагностичних, лікувальних і медичних документів, які є в медичній справі ОСОБА_1 та надав висновок в межах своїх повноважень.

Зобов`язуючи відповідача Харківську обласну медико-соціальної експертну комісію №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" винести рішення щодо надання ОСОБА_1 статусу інваліда III групи в 2018 році, суд першої інстанції не зазначив, які норми закону відповідачем порушено.

Відповідно до п.п. 6.13 п. 6 та абзацу 23 п.п. 8.8 п. 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров`я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Отже, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 не надав належних доказів, які б спростували висновки ДУ "Укр. Держ. НДІ МСПІ МОЗ України" та обласної МСЕК № 1 КЗОЗ «ОЦМСУ» про те, що у ОСОБА_1 виявлені патологічні зміни нервової системи, обмежуючі життєдіяльність у нерізкій ступені, "даних для визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю не має".

Крім того, стверджуючи про наявність стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем свого організму, позивач ОСОБА_1 суду не надав належних доказів, які б спростували висновки відповідача про відсутність підстав вважати, що вищезазначене захворювання ОСОБА_1 не призвело до стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем її організму.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині відмови йому в позові про скасування висновку ДУ «Укр.Держ. НДІ МСПІ МОЗ України» за № 2636 щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом III групи безстроково не оскаржив.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині задоволення позовних вимог були неправильно затосовані норми чинного матеріального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню в цій частині з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року по справі № 520/1942/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року по справі № 520/1942/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 18.07.2019 року