Справа № 440/4741/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2019 р.Справа № 440/4741/18

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Жигилій С.П., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 440/4741/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

На зазначене рішення суду Головним управлінням ДФС у Полтавській області повторно подано апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою Головним управлінням ДФС у Полтавській області подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання зазначено, що не погодившись з судовими рішенням Відповідач оскаржив його шляхом подання апеляційної скарги № 171/10/16-31-10-06-09 від 07.05.2019 (в межах строку, встановленого ст. 295 КАС України) у встановленому порядку, через суд першої інстанції, до Другого апеляційного адміністративного суду. Вказано, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДФС у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом сплати судового збору. Відповідачем 31.05.2019 до Другого апеляційного адміністративного суду направлено клопотання про продовження терміну виконання ухвали від 22.05.2019 у справі № 440/4741/18 не менш, ніж на місяць, у зв`язку з блокуванням рахунків Державною казначейською службою, що підтверджувалось листом ГУ ДКСУ у Полтавській області від 23.05.2019 № 07.1-16/1/1791. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 клопотання ГУ ДФС у Полтавській області - задоволено частково. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 по справі № 440/4741/18. Надано скаржнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали. У зв`язку з блокуванням Державною казначейською службою рахунків ГУ ДФС у Полтавській області, останнім було подано клопотання від 18.06.2019 №228/16-31-10-06-09 про продовження терміну виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2019 по справі № 440/4741/18 у задоволенні клопотання було відмовлено, апеляційна скарга була повернута Відповідачу. Зазначено, що з метою виконання вимог суду, апелянт, вважає що строк апеляційного оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року було пропущено з об`єктивних (незалежних від волі Відповідача) причин, що обґрунтовано, зокрема, тим, що протягом травня-червня 2019 року, розрахункові операції на рахунку КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» (з якого здійснюються видатки, пов`язані зі сплатою судового збору) за платіжними дорученнями ГУ ДФС у Полтавській області, не здійснювались в зв`язку з зупиненням операцій на вказаному рахунку по причині надходження до Державної казначейської служби України виконавчих листів про стягнення коштів з рахунків Відповідача, як боржника, що підтверджується наступними листами від Державної казначейської служби (копії яких додаються): лист від 23.05.2019 № 07.1-16/1/1791; лист від 30.05.2019 № 07.1-16/1/1911; лист від 12.06.2019 № 07.1-16/1/2199; лист від 13.06.2019 № 07.1-16/1/22.27. Крім того, вказано, що у червні на рахунку Відповідача по коду бюджетної кваліфікації 2800 «Інші поточні видатки» рахувався "0", а тому протягом наданого строку для усунення недоліків апеляційної скарги ГУ ДФС у Полтавській області було тимчасово позбавлене можливості здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку з забороною проведення платежів. Тобто, вказано, що вищезазначені причини є об`єктивними та незалежними від Відповідача, у зв`язку з чим Відповідач просить суд вважати їх поважними, які привели до не усунення недоліків апеляційної скарги повернутої ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2019 по справі № 440/4141/18. Додатково зазначено, що Відповідачем вживаються дії, спрямовані на дотримання строків, наданих судовими ухвалами для сплати судового збору по справам, які знаходяться на супроводженні ГУ ДФС у Полтавській області, оскільки, періодично направляються листи до ДФС України щодо виділення додаткових кошторисних призначень на сплату судового збору, зокрема лист від 04.06.2019 № 3183/8/16-31-10-07-04, лист від 26.06.2019 № 3641/8/16-31-10-07-04, лист від 04.07.2019 № 3874/8/16-31-10-07-04, в яких зазначено про необхідність у сплаті судового збору в тому числі і по справі № 440/4741/18.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2019 року Полтавським окружним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст якого складено 15.04.2019 року.

Отже, останнім днем для подання апеляційної скарги в силу приписів ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України є 15.05.2019 року.

Первинно з апеляційною скаргою відповідач звернувся 07.05.2019 року.

Ухвалами судді-доповідача Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу без руху.

03.06.2019 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДФС у Полтавській області надійшло клопотання, в якій скаржник просить продовжити скаржнику процесуальний строк для усунення недоліків, не менш, ніж на місяць.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 року клопотання Головного управління ДФС у Полтавській області - задоволено частково та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 440/4741/18. Надано скаржнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги строк - 5 (п`ять) днів з моменту отримання копії даної ухвали.

20.06.2019 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДФС у Полтавській області надійшло клопотання, в якому скаржник просить продовжити процесуальний строк для усунення недоліків.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Полтавській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено та апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 440/4741/18 повернуто скаржнику.

Згідно з повідомлення про вручення поштового відправлення Головним управлінням ДФС у Полтавській області ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги отримано 27.06.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, вдруге з апеляційною скаргою відповідач звернувся 10.07.2019 року, в якій і просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина перша статті 45 КАС України, покладає на учасників судового процесу та їхніх представників обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" на момент первинного подання апеляційної скарги суб`єкти владних повноважень зобов`язані сплачувати судовий збір.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналізуючи вищевикладене суд не заперечує права відповідача повторно звернутись до суду з апеляційною скаргою, однак з дотриманням вимог ст.ст. 295, 296 КАС України.

Як на поважні причини пропуску строку звернення з апеляційною скаржник посилався на неможливість сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю належного фінансування видатків, передбачених для цієї мети.

Водночас доводи, викладені у заяві про те, що неможливість вчасно сплатити судовий збір при первісному подані апеляційної скарги, і як наслідок пропуск строку для звернення з повторної апеляційною скаргою, була зумовлена відсутністю належного фінансування видатків, передбачених для сплати судового збору не свідчать про наявність поважних підстав, що перешкоджали відповідачу своєчасно сплати судовий збір та звернутися до суду апеляційної інстанції, оскільки, з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Та обставина, що Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось з первинною апеляційною скаргою у строк, (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору) не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, враховуючи, що судом апеляційної скарги неодноразово продовжувався строк для усунення недоліків первісно поданої апеляційної скарги, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Крім того, подаючи повторно апеляційну скаргу, відповідачем судовий збір не сплачено, та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Отже, наведена причина пропуску строку оскарження рішення не може бути визнана поважною та слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин підстави для задоволення клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення з додаванням відповідних доказів в обґрунтування такої заяви.

Крім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, у розумінні ст.133 КАС України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану особи, яка, у свою чергу, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. В іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01).

Виходячи з наведеного, клопотання Головного управління ДФС у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору по справі жодним чином не обґрунтовано, жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану відповідача матеріали справи не містять та доказів в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі, що спричиняє неможливість сплати судового збору, не надано.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), апелянт не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору, а тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних умовах.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Таким чином, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються положеннями Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання адміністративного позову), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2018 року - 1 762,00 грн.

Таким чином, враховуючи дату подання адміністративного позову та дату подання апеляційної скарги, розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції становить 1 057,20 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.)*150%).

Згідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і надати заявникові термін для виправлення вищезазначених недоліків.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору на реквізити: Отримувач УДКСУ в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999628, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку - 1004, код класифікації доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди в розмірі - 1 057,20 грн.

У відповідності до приписів пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у разі неусунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги остання буде повернута апелянту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1 ст. 169, п. 1 ч. 5 ст. 296, ч.ч.2,3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені у клопотанні Головного управління ДФС у Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 440/4741/18 підстави пропуску строку - неповажними.

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Полтавській області про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 440/4741/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - залишити без руху.

Надати Головному управлінню ДФС у Полтавській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що вищезазначені недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення з додаванням відповідних доказів в обґрунтування такої заяви та квитанції або оригіналу іншого документу про сплату судового збору в розмірі - 1 057,20 грн.

Роз`яснити Головному управлінню ДФС у Полтавській області, що у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, а у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) С.П. Жигилій