Справа № 480/2231/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2019 р. Справа № 480/2231/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Недригайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту - відповідач), і просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" у порядку, передбаченому п. 12 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", починаючи з 15.05.2019.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV). 15.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення із пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІV на пенсію за віком, у порядку передбаченому п. 2 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VІІІ). Листом від 23.05.2019 № 2166/03-44 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що рішенням № 9 від 23.05.2019 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Позивач вважає, що відмова відповідача є протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 21.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 08.07.2019 замінено відповідача по справі - Недригайлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.
Станом на 19.07.2019, в порушення норм ст.162 КАС України, відповідачем відзив на позовну заяву не надано, тому суд, в порядку ч.6 ст. 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на обліку в Недригайлівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію за віком згідно Закону № 1058-ІV.
15.05.2019 позивач звернувся до Недригайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про переведення із пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІV на пенсію за віком, у порядку передбаченому п. 2 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.
Листом від 23.05.2019 № 2166/03-44 (а.с. 6) Недригайлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повідомило позивача про те, що рішенням № 9 від 23.05.2019 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком, у порядку передбаченому п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.
Крім того, відповідач зазначив що станом на 01.05.2016 стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби складає 19 років, 11 місяців, 5 днів, до якого зараховано періоди роботи з 14.06.1989 по 22.06.1992, з 15.12.1994 по 11.01.1996, з 12.01.1996 по 16.09.2003, з 17.09.2003 по 09.11.2011.
Зі змісту відповіді Недригайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області суд вбачає, що військова служба позивача у Збройних силах СРСР у період з 02.05.1983 по 09.05.1985 відповідачем не врахована до стажу державної служби.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV.
Абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.
При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17 (№ рішення в ЄДРСР 75082026), від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75082148) та від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75227579).
Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно законодавствa, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.
Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок №283), та додатка до нього.
Окрім того, періоди роботи (служби), які зараховувалися до стажу державної служби, були передбачені низкою законодавчих актів, серед яких закони України Про наукову і науково-технічну діяльність, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про військовий обов`язок і військову службу, й інших нормативно-правових актів, зокрема Методикою щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою спільним наказом Головдержслужби та Мінпраці від 12.10.2007 № 270/551, і постановою Правління ПФУ від 12.10.2007 № 18-10.
Зі змісту листа відповідача від 23.05.2019 № 2166/03-44 судом встановлено, що єдиною підставою відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, передбаченої п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII є недостатність стажу державної служби через не зарахування певних періодів роботи позивача до державної служби.
Проте, суд не погоджується з таким висновком Недригайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних силах СРСР у період з 02.05.1983 по 09.05.1985, що підтверджується військовим квитком серії ДЕ НОМЕР_1 (а.с.7).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок №229), стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.
Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком № 283.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 466/5138/17.
Пунктом 3 Порядку № 283, що був чинний до 01.05.2016, встановлено, що до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Таким чином, період проходження військової служби у Збройних Силах CРСР з 02.05.1983 по 09.05.1985 зараховується до стажу державної служби позивача.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на ст. 46 Закону № 889-УІІІ та п. 4 Порядку № 229 є необгрунтованим, а отже рішення від 23.05.2019 №9 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII є незаконним та таким, що прийнято неправомірно.
Суд також зазначає, що у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Копію ухвали від 08.07.2019 отримав 10.07.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.27).
Так, частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на те, що відповідачем у встановлений судом строк (з урахуванням часу на пересилання поштової кореспонденції) не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не може бути подано, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.
На підставі викладеного, враховуючи приписи ст. 9 КАС України, керуючись принципом верховенства права, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" у порядку, передбаченому п. 12 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", починаючи з 15.05.2019.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити дії підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262-263, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька