Справа № 465/1906/19
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Янковської С.Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 992096 від 16 березня 2019 року та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 992096 від 16 березня 2019 року та закриття провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 березня 2019 року інспектором УПП у Львівській області Кіт Володимиром Валерійовичем було винесено постанову серія ЕАВ № 992096, якою накладено на нього, ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: «невиконання вимоги дорожньої розмітки 1.1. «Вузька суцільна лінія» перетин її, чим порушив п. 8.5.1. ПДР - «Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки».

Вказану постанову вважає незаконною, винесеною без повного та всебічного з`ясування дійсних обставин справи, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з огляду на наступне.

Пунктом 8.5.1. ПДР України передбачено, що: «Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил».

В свою чергу, він не перетинав вузьку суцільну лінію та не порушував п. 8.5.1. ПДР України, про що і зазначав працівнику патрульної поліції. Більш того, патрульним було відмовлено в наданні доказів порушення мною ПДР.

Як вбачається, із змісту оскаржуваної постанови відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, працівником патрульної поліції за відсутності будь-яких доказів, без повного та об`єктивного з`ясування обставин було притягнуто його до адміністративної відповідальності.

1)

З огляду на протиправну поведінку працівників поліції та незаконність винесеної ними постанови просить позовні вимоги задовольнити, постанову скасувати, провадження у справі закрити..

Ухвалою від 11.04.2019 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить заяву задовольнити.

З`ясовано, що відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позов до суду не подав.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 16 березня 2019 року інспектором УПП у Львівській області Кіт Володимиром Валерійовичем було винесено постанову серія ЕАВ № 992096, якою накладено на нього, ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: «невиконання вимоги дорожньої розмітки 1.1. «Вузька суцільна лінія» перетин її, чим порушив п. 8.5.1. ПДР - «Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки».

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративних правопорушень, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 16 березня 2019 року, слід скасувати.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне прпвопорушення, оскільки вказане питання належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 992096 від 16 березня 2019 року та закриття провадження у справі, задовольнити .

Постанову серії ЕАВ № 992096 від 16 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь