Справа № 1.380.2019.002953
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Мартинюк В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6762/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Пащинської А.О.

представника позивача: Андріїва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі № №1.380.2019.002953 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» про підтвердження обґрунтування адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ :

13.06.2019р. заявник Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернувся в суд із заявою про підтвердження обґрунтування адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019р. заяву задоволено. Суд застосував до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ», що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Кульпарківська, 93а, умовний адміністративний арешт майна.

Не погоджуючись із даним рішення, апелянт Товариство з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, суд першої інстанції не врахував, що у правовідносинах які виникли існує спір про право, оскільки платник податку висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представника позивача Андріїв ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області № 3579 від 11.06.2019 р. призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «БПП ОЙЛ» та оформлено направлення на перевірку № 5955, № 5956 від 11.06.2019 р. (а.с. 9-11 )

Даний наказ 14.06.2019р. позивач оскаржив до Львівського окружного адміністративного суду, на що суд першої інстанції не звернув увагу. (а.с. 25)

19.06.2019р. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.002958 за позовом ТзОВ «БПП ОЙЛ» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу № 3579 від 11.06.2019р. «Про проведення документальної позапланової перевірки».

Актом контролюючого органу від 11.06.2019р. № 605/14.2/42121229 зафіксовано неможливість проведення перевірки у зв`язку із відсутністю посадових осіб ТзОВ «БПП ОЙЛ». (а.с. 13 )

12.06.2019р. актом № 615/14.2/42121229 зафіксовано недопущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. (а.с. 15 )

Актом контролюючого органу від 12.06.2019 р. № 619/14.2/42121229 зафіксовано неможливість вручення направлень від 11.06.2019 р. № 5955, 5956 у зв`язку з не допуском до перевірки. (а.с. 17 )

Рішенням начальника ГУ ДФС у Львівській області Кондро І.В. від 113.06.2019 р. № 29875/10/17.2-15 застосовано адміністративний арешт майна платника податків ТзОВ «БПП Ойл». (а.с. 19 )

п.94.1. ст. 94 Податкового кодексу України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Із змісту п.п. 94.2.3. п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України видно, що адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Згідно із ч.4 ст.283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

У п. 9 Інформаційного листа ВАСУ від "02" лютого 2011 року №149/11/13-11 "Про особливості провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби" вказано, що суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право. Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, передбачених КАС України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту, оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо.

Крім того, слід вказати, що наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена після відкриття провадження у справі за відповідним зверненням. В такому разі суд також повинен закрити провадження у справі, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за поданням податкового органу.

При цьому, спір про право, в розумінні ст.283 КАС України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у зазначеній статті.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідної заяви.

Колегія суддів дійшла висновку, що в даній справі існує спір про право, оскільки позивач ТзОВ «БПП ОЙЛ» в судовому порядку оскаржив наказ контролюючого органу про проведення перевірки. Тобто, останній висловив незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для звернення контролюючого органу до суду з заявою про підтвердження обґрунтування адміністративного арешту майна платників податків.

Висновки апеляційного суду узгоджуються з позицією яка викладена в постанові від 30.01.2018 в справі №808/3441/14.

Враховуючи, що КАС України не передбачає порядку дій суду у випадку виявлення підстав для відмови у відкритті провадження за заявою контролюючого органу щодо підтвердження обґрунтування адміністративного арешту майна платників податків, після відкриття такого провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до даних правовідносин п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС за аналогією закону, відповідно до якого суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну позицію підтримав також і Вищий адміністративний суд України в ухвалах від 15.12.2016 р. по справі № 826/1438/16, від 12.05.2015 р. по справі № 1170/2а-346/12.

Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідними ст. ст. 238,240 цього Кодексу.

п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у даній адміністративній справі закрити, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за заявою податкового органу.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.203, ст.205, ст.206, ст.212, ст.238, ст.254, ст. 319 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі №1.380.2019.002953 скасувати.

Провадження у справі № №1.380.2019.002953 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «БПП ОЙЛ» про підтвердження обґрунтування адміністративного арешту майна платника податків закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 19.07.2019р.