Справа № 200/7692/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р. Справа№200/7692/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірним та скасування рішення від 30.03.2019 року № б/н та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання неправомірним та скасування рішення від 30 березня 2019 року № б/н про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах від 25.03.2019 року № 384 про призначення пенсії згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до спеціального (пільгового підземного) страхового стажу періоди роботи на підприємствах: РБК «Донецьк-2» з 27.06.2002 року по 02.01.2003 року, ЧП ПКФ «Вара» з 01.01.2004 року по 31.01.2005 року; страхового (загального) стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2017 року по 21.11.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 384 про призначення пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30 березня 2019 року рішенням б/н відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, посилаючись на те, що стаж позивача на підземних роботах складає 23 роки 06 місяців 19 днів.

Відповідач зазначив у рішенні від 30.03.2019 року, що періоди роботи на підприємствах: РБК «Донецьк-2» з 27.06.2002 року по 02.01.2003 року, ЧП ПКФ «Вара» з 01.01.2004 року по 31.01.2005 року, ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2017 року по 21.11.2018 року не враховані до пільгового стажу, оскільки, відсутня пільгова довідка та відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України.

Позивач вважає, що страховий стаж працівника не може ставитися у залежність від неправомірних дій роботодавця щодо неперерахування страхових внесків, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 липня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 6).

Відповідачем надано письмовий відзив від 02.07.2019 року № 7683/07 (а.с. 26-30). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач звернувся до управління з заявою № 384 від 25.03.2019р. про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На дату звернення страховий стаж позивача складав 25 років 18 днів, в тому числі стаж підземної роботи 23 роки 06 місяців19 днів, в тому числі за ст. 14-20 шахтарі 04 роки 10 місяців 02 дні, за ст. 14-25-шахтарі складає 17 років 11 місяців 03 дні, військова служба складає 09 місяців 14 днів.

До пільгового стажу не враховано період роботи на РБК «Донецьк-2» з 27.06.2002 року по 02.01.2003 року, оскільки відсутня пільгова довідка та відомості про пільговий стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

До пільгового стажу не враховано період роботи на ЧП ПКФ «Вара» з 01.01.2004 року по 31.01.2005 року, оскільки відсутні відомості про пільговий стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

До страхового стажу не врахований період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2017 року по 21.11.2018 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України.

Зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від суми сплачених страхових внесків.

За таких обставин позивачеві було відмовлено у зарахуванні вказаних вище періодів роботи під землею до пільгового та страхового стажу.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 9). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9 зв.бік).

Судом встановлено, що 25 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 384 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 33).

Рішенням б/н від 30 березня 2019 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на те, що на дату звернення позивач має 25 років 18 днів стаж, в тому числі стаж підземної роботи 23 роки 06 місяців19 днів, в тому числі за ст. 14-20 шахтарі 04 роки 10 місяців 02 дні, за ст. 14-25-шахтарі складає 17 років 11 місяців 03 дні, військова служба складає 09 місяців 14 днів (а.с. 7). Відтак, на думку відповідача, позивачеві не вистачило пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

В спірному рішенні від 30.03.2019 року відповідач зазначив, що до пільгового стажу не враховано період роботи на РБК «Донецьк-2» з 27.06.2002 року по 02.01.2003 року, оскільки відсутня пільгова довідка та відомості про пільговий стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Також до пільгового стажу не враховано період роботи на ЧП ПКФ «Вара» з 01.01.2004 року по 31.01.2005 року, оскільки відсутні відомості про пільговий стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Крім того, до страхового стажу не врахований період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2017 року по 21.11.2018 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України.

У трудових книжках позивача АХ № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с. 14-20) по спірним періодам наявні наступні записи:

- з 27.06.2002 року по 02.01.2003 року на підприємстві РБК «Донецьк-2» в якості горноробочого підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.08.2003 року по 31.01.2005 року на підприємстві ЧП ПКФ «Вара» в якості горноробочого підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 28.02.2005 року по дійсний час на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» в якості горноробочого підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею, з 21.01.2009 року гірничим майстром, з 07.02.2011 року помічником начальника дільниці також з повними робочим днем під землею.

Також, довідкою від 12.06.2019 року № 466 роботодавець позивача - ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» підтвердив сплату єдиного соціального внеску за період з червня 2010 року по листопад 2018 року (а.с. 21).

Довідкою 27.12.2000 року ПП ПКФ «Вара» підтвердило атестацію робочих місць (а.с. 22).

Суд зазначає, що оскільки підприємства-роботодавці позивача зареєстровані та здійснюють свою діяльність з зоні проведення антитерористичної операції, пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» звільняє господарюючих суб`єктів на час проведення АТО.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено всі спірні періоди роботи позивача на спірному підприємстві з повним робочим днем під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно несплати підприємством-роботодавцем сум єдиного соціального внеску, суд бере до уваги довідку від 12.06.2019 року про нарахування ним ЄСВ у спірному періоді роботи та факту звільнення господарюючих суб`єктів в зоні проведення АТО на час її проведення. Страховий стаж позивача не може ставитися у залежність через невнесення даних про сплату внеску до МДЗ України з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування до страхового (пільгового) стажу позивача періодів роботи на підприємствах: РБК «Донецьк-2» з 27.06.2002 року по 02.01.2003 року, ЧП ПКФ «Вара» з 01.01.2004 року по 31.01.2005 року; страхового (загального) стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2017 року по 21.11.2018 року з підстав відсутності відомостей про сплату щомісячних внесків та ЄСВ за цей період роботи та з підстав відсутності пільгової довідки, оскільки в трудовій книжці позивача наявні належним чином вчинені записи про пільгову роботу з повним робочим днем під землею.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем зазначених вище спірних періодів роботи позивача є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до страхового (пільгового) стажу позивача.

З зазначених підстав рішення управління б/н від 30 березня 2019 року про відмову в призначенні пенсії підлягає скасуванню.

Прийнявши неправомірне рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 25.03.2019 року № 384 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до спеціального стажу спірних періодів праці позивача.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання неправомірним та скасування рішення від 30.03.2019 року № б/н та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 березня 2019 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 березня 2019 року № 384 про призначення пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу позивача період роботи на підприємстві РБК «Донецьк-2» з 27.06.2002 року по 02.01.2003 року, до пільгового та страхового стажу період роботи на підприємстві ЧП ПКФ «Вара» з 01.01.2004 року по 31.01.2005 року, до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2017 року по 21.11.2018 року.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова