Справа № 120/761/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

17 липня 2019 р. Справа № 120/761/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про винесення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України (84303, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 10) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України (84303, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 10) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

02.05.2019 на адресу суду надійшла заява від представника позивача щодо вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення в порядку частини 3 статті 143 КАС України. Згідно із заявою, останній повідомляє, що з об`єктивних причин позбавлений можливості надати суду докази понесених його довірителем судових витрат, оскільки, за умовами укладеного договору про надання правової допомоги сума гонорару адвоката сплачується після проголошення судового рішення, а для підтвердження реальності його оплати необхідно надати первинні бухгалтерські документи. З огляду на вказане, представник позивача просить вирішити питання щодо судових витрат у справі після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2019 адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою суду від 03.07.2019 призначено заяву про винесення додаткового судового рішення до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 17.07.2019.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час і місце повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно рішення суду від 04.06.2019 по даній справі адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення 19.06.2018 остаточного розрахунку при звільненні із військової служби ОСОБА_1 . Зобов`язано Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - 41777533) нарахувати та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із військової служби за період з 19.06.2018 по 16.01.2019.

В силу статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143 КАС України).

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143 КАС України).

Згідно із ч. 5 ст. 43 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 КАС України).

Судом встановлено, що представником позивача в порядку ч. 3 ст. 143 КАС України подано заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення.

Натомість, в матеріалах справи міститься лише ордер серії ВН за №099951 та свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю №558 від 29.10.2007 ОСОБА_2 .

Доказів щодо понесених довірителем судових витрат, зокрема, договору про надання правової допомоги, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, та інших первинних документів для підтвердження реальності понесених витрат до суду не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

За наведеного вище та враховуючи, що представником позивача не підтверджено понесених судових витрат, відсутні підстави для задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви представника позивача щодо вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна