Справа № 805/4535/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року

Київ

справа №805/4535/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36300/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 (суддя - Галатіна О.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 (судді: Арабей Т.Г. (головуючий), Геращенко І.В., Міронова Г.М.) у справі №805/4535/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - контролюючий орган, відповідач у справі) про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.10.2016 року № 000301400.

2. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки Товариством у відповідності до вимог чинного законодавства і на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів та податкових накладних сформовано податковий кредит. Зокрема, позивач стверджує про реальність господарських операцій із його контрагентами - постачальниками ТОВ НВП «Укрспецтех», ТОВ «Інтеграл-Мир», ТОВ «Хайтек», про що свідчать наявні у Товариства належним чином складені первинні документи, які були надані податковому органу під час перевірки.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017, задоволено адміністративний позов. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.10.2016 року № 000301400.

4. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарської операції з придбання товару в межах господарської діяльності суб`єктів господарювання, оплата вартості товару, правомірність формування даних податкового обліку на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам закону.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 00191721, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на податковому обліку в Волноваській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

У вересні 2016 року контролюючим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами за період жовтень 2014 року, січень квітень 2015 року, липень 2015 року, за результатами якої складено акт від 22.09.2016 №2892/05-33-14-00/00191721 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення Товариством пунктів 198.1, 198.2, 198.3, статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього в розмірі 170177,17 грн, у тому числі за жовтень 2014 року 62958 грн, за січень 2015 року 107219,17 грн.

06.10.2016 на підставі акта перевірки контролюючим органом прийняте податкове повідомлення - рішення від року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 255265,76 грн, з яких за податковим зобов`язанням у сумі 170177,17 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 85088,59 грн за порушення пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України.

Досліджуючи господарські операції, за результатами яких позивачем сформований податковий кредит, суди попередніх інстанцій встановили наступне.

22.01.2014 (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 07.05.2014) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хайтек» як продавцем та позивачем укладено догорів купівлі продажу № Юр-76/14, відповідно до якого продавець зобов`язується протягом дії даного договору передати покупцю товарно-матеріальні цінності (поддон дерев`яний) за ціною в асортименті та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених даним договором.

Відповідно до специфікації № 5 від 05.01.2015 позивачем придбано товар на суму 73350 грн, у тому числі ПДВ у сумі 12225 грн.

На виконання умов договору від 22.01.2014 позивачем отримані видаткова та податкова накладні від 15.01.2015, товарно-транспортна накладна від 15.01.2015, прибутковий ордер № 28, лімітно-заборна картка № 60.

Розрахунки за отримані послуги позивачем були здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням № 1884 від 15.06.2015 року.

12.09.2013 (з урахуванням додаткових угод № 1 від 12.05.2014, № 2 від 05.01.2015) між Товариством з обмеженою відповідальністю НВП «Укрспецтех», як продавцем та позивачем укладено договір № юр-339/13, відповідно до якого продавець зобов`язується протягом дії даного договору передати покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною в асортименті та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених даним договором.

Відповідно до специфікації №1 від 12.09.2013 позивачем придбано товар на суму 1332000 грн, у тому числі ПДВ 222000 грн відповідно до специфікації №2 від 12.09.2013 позивачем придбано товар на суму 270000 грн, у тому числі ПДВ 45000 грн.

На виконання умов договору від 12.09.2013 позивачем отримані видаткові накладні від 11.10.2014 № 34, від 17.10.2014 № 39, від 25.10.2014 № 41, від 29.10.2014 № 42, від 11.01.2015 № 1, від 17.01.2015 № 2, від 22.01.2015 № 4, від 28.01.2015 № 5, податкові накладні від 11.10.2014 № 1, від 17.10.2014 № 6, від 25.10.2014 № 8, від 29.10.2014 № 9, від 08.01.2015 № 1, від 11.01.2015 № 2, від 16.01.2015 № 3, від 17.01.2015 № 4, від 21.01.2015 № 6, від 22.01.2015 № 7, від 23.01.2015 № 8, від 28.01.2015 № 9, товарно транспортні накладні б/н від 11.10.2014, б/н від 17.10.2014, № 1410251 від 25.10.2014, № 1410291 від 29.10.2014, № УСТ00000001 від 11.01.2015, № УСТ00000002 від 17.01.2015, № УСТ00000004 від 22.01.2015, № УСТ00000005 від 28.01.2015, прибуткові ордери № 831 від 12.01.2014, № 836 від 20.10.2014, № 871 від 27.10.2014, № 879 від 29.10.2014, № 541 від 29.10.2014, № 1 від 12.01.2015, № 10 від 17.01.2015, № 33 від 22.01.2015, № 45 від 28.01.2015.

Розрахунки за отримані послуги позивачем здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями № 407 від 13.10.2014, № 425 від 15.10.2014, № 536 від 23.10.2014, № 583 від 28.10.2014, № 709 від 05.11.2014, № 720 від 06.11.2014, № 753 від 07.11.2014, № 800 від 12.11.2014, №118 від 13.11.2014, № 1324 від 19.12.2014, № 26 від 08.01.2015, № 135 від 16.01.2015, № 178 від 21.01.2015, № 210 від 23.01.2015, № 284 від 02.02.2015 .

Відповідно до журналу реєстрації довіреностей позивача від 28.09.2011 за 2011-2015 роки позивачем виписані довіреність №2671, №2719, №2438, №2416, що підтверджує факт отримання придбаного товару відповідно до договору від 12.09.2015.

01.11.2013 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-Мир», як постачальником укладено договір поставки нафтопродуктів №Юр.178/14 (з урахуванням заявки на постачання № 17СН від 09.01.2015), відповідно до якого продавець зобов`язується протягом дії даного договору передати покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною в асортименті та кількості, які узгоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною договору, а постачальник зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених даним договором

На виконання умов договору позивачем отримані видаткові накладні № 23 від 13.01.2015, № 24 від 15.01.2015, податкові накладні № 27 від 13.01.2015, № 41 від 15.01.2015, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів №05 від 13.01.2015, № 40 від 15.01.2015. Факт виконання умов договору підтверджується прибутковими ордерами №7 від 13.01.2015, № 8 від 15.01.2015, лімітно-заборна карта №31 за січень 2015 року, звіт про витрати палива по залізничному цеху за січень 2015 року.

Розрахунки за отриманий товар позивачем здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №294 від 02.02.2015, №321 від 03.02.2015, №383 від 09.02.2015, №408 від 10.02.2015.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, вказує на неврахування судами доводів контролюючого органу щодо відсутності факту реального придбання товарів зважаючи на недоліки товарно-транспортних накладних, відсутність документів, які підтверджують витрати на транспортування товару.

9. Позивачем подано заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу контролюючого органу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін, з посиланням на необґрунтованість такої скарги, з огляду на відсутність у діях позивача протиправного діяння, що призвело до неналежного виконання вимог податкового законодавства.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Пункт 198.1. статті 198

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

10.3. Абзац 1 пункту 198.2. статті 198

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

10.4. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.5. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

10.6. Пункт 201.10 статті 201

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

14. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

15. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

17. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

18. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України та іншим обставинами, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

19. Суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхили доводи контролюючого органу щодо недоліків товарно-транспортних накладних та не підтвердження витрат на транспортування товару, оскільки, по-перше, відповідно до умов договорів товар доставлявся самовивозом або продавцем особисто, а по-друге, витрати на транспортування не включались Товариством до складу податкового кредиту.

20. Суди попередніх інстанцій при дослідженні наданих до матеріалів справи первинних документів, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, дійшли висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ НВП «Укрспецтех», ТОВ «Інтеграл-Мир», ТОВ «Хайтек» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі.

21. Судом апеляційної інстанції також обґрунтовано відхилено посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, оскільки така носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що господарські відносини між позивачем та контрагентами мали реальний характер, придбані товари використані позивачем у власній господарській діяльності, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та були належним чином відображені у податковій звітності.

22. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, детально досліджено господарські операції позивача з вищезазначеним контрагентом, за якими позивачем було сформовано податковий кредит, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом як в акті перевірки так і апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі (аналогічні тим, що були зазначені в апеляційній скарзі) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

24. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 слід залишити без задоволення.

25. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

26. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі №805/4535/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду