Справа № 761/28410/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Рибак М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2019 року Справа № 761/28410/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до дільничної виборчої комісії № 801007 одномандатного

виборчого округу № 223,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: відділ ведення державного реєстру виборців

Шевченківської районної у м. Києві

державної адміністрації

про включення до списку виборців,

ВСТАНОВИВ :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до дільничної виборчої комісії № 801007 одномандатного виборчого округу № 223 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: відділ ведення державного реєстру виборців Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про включення до списку виборців ДВК № 801007 ТВО № 223 для голосування на позачергових виборах до Верховної Ради України 21.07.2019 р.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 21.06.2019 р. позивача знято з реєстрації місця проживання, за іншим місцем проживання він зареєстрований не був і для визначення виборчої адреси як особа, яка не має зареєстрованого місця проживання, у порядку, встановленому законом, не звертався.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що з 21.06.2019 р. він знятий з реєстрації за місцем проживання, звертався до територіального відділу ДРВ для з`ясування питання щодо його включення до виборчих списків, але виявив, що його виборча адреса не визначена, тому звернувся з цим позовом, у задоволенні якого, як він вважає, йому безпідставно відмовлено.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2019 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.05.2019 р. Президентом України прийнято Указ № 303/2019 «Про дострокове припинення повноважень Верховної ради України та призначення позачергових виборів».

До 21.06.2019 р. місце проживання позивача було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

21.06.2019 р. позивач був знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою та з цього час не має зареєстрованого місця проживання.

До центру обліку, який веде облік бездомних осіб, соціальної служби, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, або органу ведення Державного реєстру виборців (далі - ДРВ) для визначення виборчої адреси позивач не звертався.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про вибори народних депутатів України» від 17.11.2011 р. № 4061-VI (далі - Закон № 4061-VI) та «Про Державний реєстр виборців» від 22.02.2007 р. № 698-V (далі - Закон № 698-V).

Так, відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 38 Конституції України визначено, що громадяни мають право вільно обирати і бути обраними до органів державної влади.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2, ч. 2 ст. 3 Закону № 4061-VI вибори депутатів є загальними. Право голосу на виборах депутатів мають громадяни України, яким на день голосування виповнилося вісімнадцять років. Громадяни України, які мають право голосу, є виборцями.

Підставою реалізації виборцем свого права голосу на виборах є його включення до списку виборців на виборчій дільниці.

Виборець реалізує своє право голосу під час виборів у порядку, встановленому цим Законом.

У ч.ч. 2, 3 ст. 8 Закону № 698-V визначено, що виборчою адресою виборця є адреса, за якою зареєстровано його місце проживання відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Виборча адреса виборця, який не має зареєстрованого місця проживання, визначається за погодженням із центром обліку, який відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальною службою, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, або органом ведення Реєстру за мотивованим зверненням виборця.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано гарантії реалізації виборчого права (права обирати) особою, яка не має зареєстрованого місця проживання.

Водночас, правовою умовою для реалізації даного права особою, яка не має зареєстрованого місця проживання, є її звернення для визначення виборчої адреси у порядку, встановленому ч. 3 ст. 8 Закону № 698-V, що у свою чергу є підставою для її включення до списку виборців на відповідній виборчій дільниці.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що з 21.06.2019 р. позивач не має зареєстрованого місця проживання.

Разом з тим, до компетентних суб`єктів владних повноважень у вказаному порядку із заявою про визначення його виборчої адреси позивач не звертався, а отже, у відповідача не було достатніх правових підстав для включення його до списку виборців ДВК № 801007 ТВО № 223 для голосування на позачергових виборах до Верховної Ради України 21.07.2019 р.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апелянта про те, що з 21.06.2019 р. він знятий з реєстрації за місцем проживання, звертався до територіального відділу ДРВ для з`ясування питання щодо його включення до виборчих списків, але виявивши, що його виборча адреса не визначена, звернувся з цим позовом, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та ще раз підтверджують, що ним не було виконано вимоги ч. 3 ст. 8 Закону № 698-V.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України, ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 274, 278, 308, 311, 315, 316, 321, 322 суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя

Судді: