Справа № 522/22295/18
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/157/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.

За участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому позивач просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №385/18 від 18.06.2018 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №386/18 від 18.06.2018 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що 04 червня 2018 року за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт був складений акт за № 000608 та протокол про адміністративні правопорушення від 04.06.2018 року. 18 червня 2018 року заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименком Русланом Костянтиновичем були винесені наступні постанови: постанова № 385/18 від 18 червня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою було визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та постанова № 386/18 від 18 червня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою було визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень. Копії постанов були надіслані поштою 18 червня 2018 року (номер поштового відправлення 529). Розгляд справи проходив без участі ОСОБА_1 , про дату та час розгляду адміністративної справи її не повідомляли, а також не надали їй копій акту, протоколів та постанов. Копії оскаржуваних постанов ОСОБА_1 не отримувала. Про вказані постанови ОСОБА_1 дізналась лише 12 грудня 2018 року, коли на рахунок для отримання заробітної плати був накладений арешт. Саме 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до держаного виконавця, який наклав арешт, для отримання копій виконавчих документів.

Позивач вважає вказані постанови по справі про адміністративне правопорушення, не обгрунтованими, винесеними з грубим порушенням встановленого законом порядку їх складання, без належного з`ясування всіх обставин справи про адміністративне правопорушення. Позивач посилається на те, що постановами по справі про адміністративне правопорушення було встановлено виконання будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Постанови містять посилання на те, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1998 року № 4522 належали 436/1000 частин квартири АДРЕСА_1 загальною площею 55,0 м. кв. На момент виїзду на місце зафіксовано, що на даному об`єкті ОСОБА_1 виконані будівельні роботи з реконструкції 436/1000 частин квартири шляхом добудови приміщення коридору площею 6,1 м. кв., чим збільшено загальну площу квартири, та виділено свою частку в окрему самостійну одницю. В подальшому ОСОБА_1 отримала право власності на виділену в окрему одиницю частину квартири на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1998 року за № 4522, висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг» та технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг». Право власності на вказану квартиру зареєстроване Одеською філією державного підприємства «Державний інститут економіко-правових та технічних експертних досліджень», реєстратор - Іскров О.В.

Позивач вказує на те, що частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Приписи ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Статтями 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 244-6 КУпАП до компетенції відповідача віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. В зв?язку з цим, позивач зазначає, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт, а зазначена правова позиція міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від по справі № 465/1461/16 від 02 жовтня 2018 року, з якої випливає, що за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту. Водночас, після реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю. Однак, в даному випадку, право власності на вказані квартири зареєстроване Одеською філією державного підприємства «Державний інститут економіко-правових та технічних експертних досліджень», реєстратор - Іскров О.В., а відтак вказана перевірка не може бути законною.

Також, позивач посилається на те, що Відповідачем пропущено строки накладення адміністративного стягнення, а справу про адміністративне правопорушення було розглянуто без участі ОСОБА_1 , яку не сповістили про дату та час розгляду справи, не надали копії протоколів та не роз`яснили їй її права, передбачені статею 268 КУпАП, що грубо порушує норми закону.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року провадження по справі відкрито, встановлено порядок спрощеного провадження з викликом сторін та поновлено позивачеві строк на звернення до суду з даними вимогами.

24 січня 2019 року представником відповідача Управління ДАБК ОМР подано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 повністю.

У відзиві представник відповідача посилається на те, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2018 року № 533, на підставі наказу Управління № 01-13/1ДАБК від 02.01.2018 року та звернення ОСОБА_2 від 02.05.2018 року, вх. № 01-8/877-вх від 02.05.2018 року, а також направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 16.05.2018 року № 000608, органами державного архітектурно-будівельного контролю здійснено позапланову перевірку об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для такої перевірки, стало зазначення в заяві ОСОБА_2 від 02.05.2018 року, вх. № 01-8/877-вх від 02.05.2018 року того, що за адресою: АДРЕСА_1 , Позивачем виконано самочинно збудовану прибудову з істотним порушенням санітарних та будівельних норм. Надалі, органами державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації дозвільних документів на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири. Під час виїзду на місце, посадовою особою Управління, згідно Порядку № 553, після пред`явлення службового посвідчення та надання копії направлення для проведення позапланового заходу, встановлено, що власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Під час перевірки встановлено, що на даному об`єкті Позивачем виконані будівельні роботи з реконструкції 436/1000 частин квартири шляхом добудови приміщення коридору площею 6,1 м.кв., чим збільшено загальну площу квартири, та виділено свою частку в окрему самостійну одиницю. В подальшому, Позивач отримала право власності на виділену в окрему одиницю частину квартири на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1998 року за № 4522, висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг» та технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг». Право власності на вказані квартири зареєстроване Одеською філією державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», реєстратор - Іскров О.В.

Однак, проектну та дозвільну документацію на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири замовником будівництва за весь період проведення перевірки не пред`явлено. Тобто, Позивачем виконано будівельні роботи з реконструкції квартири без отримання права на виконання таких робіт, чим відповідно порушено ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року.

Крім того, на момент виїзду на місце зафіксовано, що самочинно реконструйований об`єкт експлуатується за призначенням. Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо реєстрації документів, які б засвідчували прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, замовником будівництва ОСОБА_1 проводиться експлуатація реконструйованого об`єкту не введеного в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року.

В зв?язку з цим, відповідачем за результатами проведеної Управлінням позапланової перевірки, складено: акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за № 000608 від 04.06.2018 року; протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 5 статті 96 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 9 статті 96 КУпАП; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.06.2018 року. По причині відмови Позивача від отримання вищевказаних матеріалів, Управління відповідно до Порядку 553 здійснило їх надсилання на адресу Позивача рекомендованим поштовим відправленням № 466, доказом надсилання є відповідний розрахунковий документ. З інтернет ресурсу пошуку поштових відправлень Укрпошта вбачається, що поштове відправлення повернено за зворотною адресою: «закінчення встановленого терміну зберігання». Тобто, Позивач ухилялась від присутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не скористалась своїм правом надавати будь-які пояснення.

18 червня 2018 року Управлінням на підставі вище перелічених матеріалів перевірки винесено постанову № 385/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, а також постанову № 386/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП. Вказані постанови відправлено на адресу Позивача рекомендованим поштовим відправлення № 529, однак відправлення повернено за зворотною адресою: «закінчення встановленого терміну зберігання». Тобто, з боку Управління вжито всі необхідні та передбачені чинним законодавством заходи для забезпечення присутності Позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, справа про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 5 статті 96 КУпАП та справа про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 9 статті 96 КУпАП розглядались не одночасно, що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 5 статті 96 КУпАП відповідно до якого розгляд справи здійснювався 18.06.2018 року о 10 годині нуль хвилин. В той час, як з протоколу про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 9 статті 96 КУпАП вбачається, що розгляд справи здійснювався 18.06.2018 року о 10 годині тридцять хвилин, а значить норма ст. 36 КУпАП, на яку посилається Позивач, в даному випадку не застосовується. Крім того, посилання Позивача на відсутність інших доказів, які свідчать про вчинення Позивачем зазначених вище адміністративних правопорушень, спростовується фотофіксацією, що здійснювалась під час проведення позапланового заходу.

Щодо пропуску строків накладення адміністративного стягнення, як зазначає в позовній заяві Позивач, то Управління вказує на те, що відповідно до ч. 1 ст. 277 справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Оскільки, протоколи про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи отримано 04.06.2018 року, а справу про адміністративне правопорушення розглянуто 18.06.2018 року, твердження Позивача щодо пропуску строку накладення адміністративного стягнення позбавлене змісту.

17 травня 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій представник посилається на те, що як вбачається з тексту постанов №№ 385/18, 386/18 по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2018 року, єдиними доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень були акт перевірки від 04.06.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року та припис від 04.06.2018 року. Вказане підтверджується самими протоколами про адміністративні правопорушення від 04.06.2018 р. та актом від 04.06.2018 р., згідно яких будь-яких інших доказів, які свідчать про вчинення Позивачем адміністративних правопорушень під час проведення позапланової перевірки, крім самих цих документів, зібрано не було, так як вони не були додані до цих протоколів під час їх передачі для розгляду справи про адміністративне правопорушення і під час самого розгляду будь-які інші докази відповідачем не досліджувалися та до уваги ним не приймалися, адже вони не зазначені в оскаржуваних по цій справі постановах.

У відзиві на позовну заяву Відповідач зазначає про те, що твердження Позивача про відсутність доказів, що свідчать про вчинення ним правопорушень, начебто спростовується фотофіксацією, яка здійснювалася під час проведення позапланового заходу. Втім, зі змісту наданих Відповідачем фотознімків неможливо жодним чином встановити наявність або відсутність будь-яких фактів та обставин, що мають значення для даної справи. Крім того, всупереч імперативних вимог КУпАП, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто без участі Позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до грубого порушення її прав, гарантованих Конституцією України та КУпАП. Посилання Відповідача на факт направлення листа засобами поштового зв`язку не можна вважати підтвердженням належного повідомлення Позивача про місце, дату і час розгляду справи.

Також, статтями 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 244-6 КУпАП до компетенції Відповідача віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Тобто, зі вищевказаних статей Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 р. № 553, вбачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт. Зазначена правова позиція міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від по справі № 465/1461/16 від 02 жовтня 2018 р., в якій колегія суддів за результатом розгляду аналогічної справи встановила, що за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту. Водночас, після реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

В судове засідання представник позивача не з?явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з?явилась, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити.

Суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2018 року № 533, на підставі наказу Управління № 01-13/1ДАБК від 02.01.2018 року та звернення ОСОБА_2 від 02.05.2018 року, вх. № 01-8/877-вх від 02.05.2018 року, а також направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 16.05.2018 року № 000608, органами державного архітектурно-будівельного контролю здійснено позапланову перевірку об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для такої перевірки, стало зазначення в заяві ОСОБА_2 від 02.05.2018 року, вх. № 01-8/877-вх від 02.05.2018 року того, що за адресою: АДРЕСА_1 , Позивачем виконано самочинно збудовану прибудову з істотним порушенням санітарних та будівельних норм.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

Таким чином, судом встановлено наявність законних підстав для проведення органами державного архітектурно-будівельного контролю, позапланової перевірки вищевказаного об`єкта.

Судом встановлено, що органами державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації дозвільних документів на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Пізніше, під час виїзду на місце, посадовою особою Управління, згідно Порядку № 553, після пред`явлення службового посвідчення та надання копії направлення для проведення позапланового заходу, встановлено, що власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що на даному об`єкті Позивачем виконані будівельні роботи з реконструкції 436/1000 частин квартири АДРЕСА_1 шляхом добудови приміщення коридору площею 6,1 м.кв., чим збільшено загальну площу квартири, та виділено свою частку в окрему самостійну одиницю.

При цьому, судом встановлено, що Позивач отримала право власності на виділену в окрему одиницю частину квартири на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1998 року за № 4522, висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг» та технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг». Право власності на вказані квартири зареєстроване Одеською філією державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», реєстратор - Іскров О.В.

Відповідач, підтверджуючи правомірність свої дій посилається на те, що проектну та дозвільну документацію на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири замовником будівництва за весь період проведення перевірки не пред`явлено, а значить Позивачем виконано будівельні роботи з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання таких робіт, чим відповідно порушено ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року.

Крім того, на момент виїзду на місце зафіксовано, що самочинно реконструйований об`єкт експлуатується за призначенням.

В зв?язку з цим, відповідачем за результатами проведеної Управлінням позапланової перевірки, складено:

акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за № 000608 від 04.06.2018 року;

протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 5 статті 96 КУпАП;

протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 9 статті 96 КУпАП;

припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.06.2018 року.

Відповідач вказує на те, що по причині відмови Позивача від отримання вищевказаних матеріалів, Управління відповідно до Порядку 553 здійснило їх надсилання на адресу Позивача рекомендованим поштовим відправленням № 466, доказом надсилання є відповідний розрахунковий документ.

З інтернет ресурсу пошуку поштових відправлень Укрпошта вбачається, що поштове відправлення повернено за зворотною адресою: «закінчення встановленого терміну зберігання», що, як вважає відповідач, свідчить про те, що Позивач ухилялась від присутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не скористалась своїм правом надавати будь-які пояснення.

18 червня 2018 року Управлінням на підставі вище перелічених матеріалів перевірки винесено постанову № 385/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, а також постанову № 386/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП.

Вказані постанови відправлено на адресу Позивача рекомендованим поштовим відправлення № 529, однак відправлення повернено за зворотною адресою: «закінчення встановленого терміну зберігання», що як вважає відповідач, свідчить про те, що Позивач ухилялась від присутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не скористалась своїм правом надавати будь-які пояснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ст. 281 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підпункт 3 п.20 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМ України від 06.04.1995 року №244 (надалі - Порядок №244), передбачає, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує, зокрема, чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.21 Порядку №244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу, приймати участь у розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В той же час, посадова особа ДАБК зобов`язана у разі встановлення під час перевірки порушень містобудівного законодавства скласти акт перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який надати для підпису суб`єкту містобудування, стосовно якого проведено перевірку, а в разі відмови від його підписання - направити протокол рекомендованим листом з повідомленням, повідомити суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, про час і місце розгляду справи, а при розгляді справи - з`ясувати чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Судом встановлено факт невручення позивачеві відповідних протоколів та факт неповідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, справа про вчинення про адміністративного правопорушення була розглянута відповідачем за відсутності належним чином повідомленого позивача. При цьому суд критично відноситься до посилання відповідача про те, що оскільки повідомлення на ім?я позивача були повернуті за закінченням строку зберігання, то це свідчить про те, що Позивач ухилялась від присутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не скористалась своїм правом надавати будь-які пояснення, так як фактично позивач не була сповіщена належним чином про розгляд справи, а значить прийняття оскаржуваних постанов було здійснено із порушенням вимог Порядку №533, оскільки позивача було позбавлено права надати пояснення по суті вказаних порушень та заперечити їх.

Крім того, судом встановлено, що положення ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Статтями 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 244-6 КУпАП до компетенції Відповідача віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 р. № 553).

Тобто, на переконання суду, зі вищевказаних статей Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 р. № 553, можливо дійти висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від по справі № 465/1461/16 від 02 жовтня 2018 р.

Так, колегія суддів за результатом розгляду аналогічної справи встановила, що за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Водночас, після реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом встановлено, що Позивач отримала право власності на виділену в окрему одиницю частину квартири на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1998 року за № 4522, висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг» та технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг».

Право власності на вказані квартири зареєстроване Одеською філією державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», реєстратор - Іскров О.В.

Тобто, вказана перевірка, яка проведена відповідачем щодо об?єкта нерухомості, на який зареєстровано право власності за позивачем не може вважатися законною.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку, Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 77, 242-246, 286, 293 КАС України, ст.ст. 96, 251, 254, 256, 268, 287-293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 385/18 від 18 червня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименком Русланом Костянтиновичем, якою було визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Скасувати постанову № 386/18 від 18 червня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименком Русланом Костянтиновичем, якою було визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П?ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22 липня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

11.07.2019