Справа № 214/1577/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1577/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/1577/19 за позовом представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рухайла Олега Геннадійовича про визнання протиправними дії, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне порушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне порушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.02.2019 року приблизно о 13-35 год. в м. Кривий Ріг по вул. Волгоградська був зупинений транспортний засіб «Mitsubishi lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1

Інспектор УПП Рухайло О.Г. водієві ОСОБА_1 чітко не зміг пояснити причини зупинки вищевказаного транспортного засобу. Після того відповідач почав вимагати від позивача водійське посвідчення, реєстраційний документ на автомобіль та страховий поліс, що в свою чергу і було зроблено ОСОБА_1 .

Після перевірки документів інспектор УПП Рухайло О.Г. повідомив про те, що позивач керувала транспортним засобам та її водійське посвідчення підлягає вилученню. Інспектор УПП посилаючись на дані отримані ним з електронної бази даних поліції України склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 92618, за ч. 44 ст. 126 КУпАП. Після складання вищезазначеної постанови інспектор Рухайло О.Г. склав акт про вилучення водійського посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Однак ні представник позивача ні позивач з вищезазначеною постановою не згодні, оскільки на момент зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 мала при собі дійсне водійське посвідчення серії НОМЕР_2 . Однак достеменно відомо, що в разі складення відносно водія транспортного засобу протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, водійське посвідчення такого водія вилучається на строк три місяці та відповідно водієві виписується тимчасове посвідчення до прийняття рішення за протоколом. Тому, представник позивача, вважає, що дії інспектора УПП Рухайла О.Г. є помилковими.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається. що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі за таких підстав.

Так, ним під час патрулювання по вул. Волгоградська, 11а було помічено транспортний засіб Mitsubishi lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом з забрудненим номерним знаком. Після того, як автомобіль було зупинено він підійшов до водія автомобіля, представився, попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс. Позивачем було надано вищезазначені документи. Перевіривши особу за інформаційною базою «Армор», було встановлено, що ОСОБА_1 , 1979 року народження, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позбавлена права керувати транспортним засобом строком на 1 рік, та накладено штраф в розмірі 10200,00 грн., чим порушила п. 2.1. а ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач та її представник будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач до зали судового засідання не з`явився, просив суд розгляд справи проводи за його відсутності.

Відповідно до приписів ст.. 268 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 926018 від 17.02.2019 року, ОСОБА_1 17.02.2019 року о 13-35 год. в м. Кривий Ріг, по вул. Волгоградська, 11а керувала транспортним засобом будучи позбавлена права керування, чим порушила. 2.1 а ПДР України ( а.с.4).

Крім того, як вбачається з відеозапису долученого до відзиву відповідачем, а саме з відео-файлу «….1424» зафіксований на бодікамеру АЕ 0262 водій транспортного засобу Mitsubishi lancer ОСОБА_1 заперечувала факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та пояснила що права в неї ніхто не забирав. Щодо вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 не заперечувала, та виявила бажання сплатити штраф на місці.

Також, судом під час огляду вищезазначеного відео-файлу, було встановлено що транспортний засіб Mitsubishi lancer був забруднений, що позбавляло можливість працівників поліції визначити символи номерного знака вищезазначеного автомобіля з відстані 20 метрів.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів в точу числі з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що підставою зупинки працівниками поліції було унеможливсь встановити символи номерного знака автомобіля «Mitsubishi lancer» під керуванням ОСОБА_1 .

Після перевірки інспектором у ОСОБА_1 документів, документів передбачених п. 2.1 ПДР України, було встановлено, що відносно останньої винесено рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо твердження позивач та її представника, що вона під час зупинки транспортного засобу інспектором мала при собі посвідчення водія, а в разі складання відносно водія транспортного засобу протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП водійське посвідчення такого водія вилучається та строк три місяці та водієві виписується тимчасове посвідчення про прийняття рішення за протоколом, суд зазначає таке.

Відповідно до довідки виданої Територіальним сервісним центром № 1243 Регіональний сервісний центр в Дніпропетровській області постановою Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу від 14.11.2018 року ( права № 212/7863/18 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та піддано її адміністративному стягненню у вигляду штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом ( а.с. 27).

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року, 04 жовтня 2018 року, о 23-15 годині ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Міцубісі Лансер» біля будинку № 60 на м-н. Індустріальному в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та проведення медичного огляду у медичному закладі, відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 ДР України, та вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП. Вищезазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та піддано її адміністративному стягненню у вигляду штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом ( а.с.45).

Крім того, як вбачається з довідки адмінпрактики 04.10.2018 року о 23-15 годині, тобто того ж дня і в той же час, відносно ОСОБА_1 крім протоколу серії БД № 075489 , було складено постанову серії НК/428408 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, можна стверджувати, що під час складання протоколу серії БД № 075489 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, остання керувала транспортним засобом «Міцубісі Лансер» з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, твердження позивача та її представника, що вона під час зупинки транспортного засобу інспектором мала при собі посвідчення водія спростовуються вищезазначеними обставинами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Позивач в своїй позовній заяві, як на підставу задоволення позовних вимог посилається на те, що доказова база обвинувачення ґрунтується на відеозаписі невідомого пристрою, який в постанові значиться як Ксяомі, Боді 946.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час фіксування адміністративного правопорушення вчиненого позивачем відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванню норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 12.1. Інструкції фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом. Враховуючи те, що наданий відповідачем відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №524/4247/17, провадження №К/9901/23689/18, наданий до суду відеозапис є належним та допустимим доказом, що свідчить про порушення позивачем вимог п. 2.1 а ПДР та спростовує доводи позивача щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки останньою було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п. 2.1 а ПДР України.

Суд приймає до уваги твердження відповідача, що ним під час розгляду справи було роз`яснено його права позивачу, передбачені ст.. 286 КУпАП, ст. 63 Конституції України, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст. 287-289 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 ст.126КУпАП передбачено, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на якого покладено обов`язок доводити правомірність прийнятого ним рішення, доведено факт вчинення позивачем правопорушення, та підстави для застосування адміністративного стягнення.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем (а.с.26).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 126 ч. 4, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Рухайла Олега Геннадійовича про визнання протиправними дії, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне порушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Рухайло Олег Геннадійович , інспектор роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, вул. Волгоградська 11, м. Кривий Ріг.

Суддя А.В. Ткаченко