Справа № 520/3610/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 липня 2019 р. справа № 520/3610/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - Дерев`янка Д.В.,

представника відповідача - Хачатрян Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (сел. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держпраці у Харківській області в продовженні строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014, № 069.14.63 від 29.01.2014 оформлену листом відповідача № 31/113/31/115/05-13/1249 від 05.02.2019;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/95 від 18.01.2019 (вх. № 31/115 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014 та № 068.14.63 від 29.01.2014 в порядку встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів викладених судом;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/97 від 18.01.2019 (вих. № 31/113 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволу № 069.14.63 від 29.01.2014, в порядку встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів викладених судом;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області продовжити на п`ять років строк дії Дозволу № 062.14.63 від 29.01.2014;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області продовжити на п`ять років дії Дозволу № 063.14.63 від 29.01.2014;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області продовжити на п`ять років дії Дозволу № 064.14.63 від 29.01.2014;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області продовжити на п`ять років дії Дозволу № 068.14.63 від 29.01.2014;

- зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області продовжити на п`ять років дії Дозволу № 069.14.63 від 29.01.2014.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що жодних умов для застосування положень абз. 3 п. 15 Порядку №1107, яким мотивована відмова у продовженні строків дії дозволів, не існує, у зв`язку з чим для продовження позивачу строку дії вищевказаних дозволів відсутні підстави вимагати нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови в продовженні строку дії дозволів № 062.14.63. № 063.14.63. № 064.14.63, № 068.14.63. № 069.14.63 від 29.01.2014, виданих на п`ять років, протиправними.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що під час строку дії дозволів № 062.14.63, № 063.14.63, № 064.14.63, № 068.14.63, № 069.14.63 від 29.01.2014 позивачем було порушено їх умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що підтверджено актом перевірки суб`єкта господарювання від 04.11.2016 № 19-03-01-5102/1909. Таким чином, на думку відповідача, Головне управління Держпраці у Харківській області щодо відмови в продовженні строку дії дозволів № 062.14.63, № 063.14.63, № 064.14.63, № 068.14.63, № 069.14.63 від 29.01.2014 діяло у відповідності до вимог статті 19 Конституції України, отже позовні вимоги ПрАТ «Харківська ТЕ1І-5» є безпідставними.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що відповідачем хибно зазначено перелік порушень вимог законодавства з охорони праці, які якимось чином стосуються дозволів № 062.14.63 та № 068.14.63 від 29.01.2014.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, що не заперечувалось представниками сторін, що 29.01.2014 Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області видано Публічному акціонерному товариству «Харківська ТЕЦ-5» дозволи № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 065.14.63 від 29.01.2014, № 066.14.63 від 29.01.2014, № 067.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014, № 069.14.63 від 29.01.2014.

Позивач 22.01.2019 звернувся до відповідача із заявою № 01-27/95 від18.01.2019 (вх. № 31/115 від 22.01.2019) на продовження строку дії дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа; № 063.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію посудин, що працюють під тиском понад 0.05 МПа та балонів для кисню; № 064.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію балонів для пропан-бутану, ацетилену, аргону, вуглекислого газу, трубопроводів пари та гарячої води з робочим тиском понад 0.05 МПа і температурою води вище 110°С; № 065.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію трубопроводів пари та гарячої води з робочим тиском понад 0.05 МПа і температурою води вище 110°С; № 066.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію трубопроводів пари та гарячої води з робочим тиском понад 0.05 МПа і температурою води вище 110°С; № 067.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію трубопроводів пари та гарячої води з робочим тиском понад 0,05 МПа і температурою води вище 110°С; № 068.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію трубопроводів пари та гарячої води з робочим тиском понад 0,05 МПа і температурою води вище 110°С. та вантажопідіймальних кранів і машин, ліфтів, підйомників.

ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» 22.01.2019 звернувся до Головного управління Держпраці у Харківській області із заявою № 01-27/97 від 18.01.2019 (вх. № 31/113 від 22.01.2019) на продовження строку дії дозволу № 069.14.63 від 29.01.2014 на експлуатацію вантажопідіймальних кранів і машин, ліфтів, підйомників.

Строк дії дозволів № 065.14.63 від 29.01.2014, № 066.14.63 від 29.01.2014, № 067.14.63 від 29.01.2014 відповідачем було продовжено.

Щодо продовження строку дії дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014 та № 069.14.63 від 29.01.2014, відповідач листом № 31/113/31/115/05-13/1249 від 05.02.2019 повернув їх оригінали позивачу та роз`яснив, що відповідач може продовжити строк дії цих дозволів на підставі зазначених заяв, оригіналів дозволів і нових позитивних висновків експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Вищевказаний лист також мотивований тим, що під час строку дії дозволів № 062.14.63, № 063.14.63, № 064.14.63. № 068.14.63. № 069.14.63 від 29.01.2014 порушено їх умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що підтверджено актом перевірки суб`єкта господарювання від 04.11.2016 № 19-03-01-5102/1909 та приписами від 07.11.2016 № 19-03-01-5102/1909-2287/5207, від 22.12.2015 № 19-03-01- 5109/0226-0177/5217, від 10.06.2016 № 19-03-02-5217/0852-1063/5217, від 01.04.2016 № 08-08-5217/0395-0533/5217, від 06.07.2016 № 19-03.02-5217/1013-1276/5217, від 10.11.2016 № 19-03.02-5217/1944-2309/5217, від 28.01.2016 № 08-08-5217/0085-0115/5217.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до приписів ст.21 Закону України "Про охорону праці" роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - дозвіл) регулює Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (далі - Порядок № 1107).

Відповідно до п.15 Порядку №1107 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) строк дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки або на експлуатацію машин, механізмів та устатковання підвищеної небезпеки становить п`ять років.

Строк дії дозволу продовжується органом, що його видав.

У разі коли під час строку дії дозволу роботодавцем не порушено його умов, строк дії такого дозволу продовжується на наступні п`ять років на підставі заяви роботодавця, поданої за формою згідно з додатком 5, та оригіналу дозволу.

Якщо під час строку дії дозволу роботодавцем порушено його умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пункті 1 додатка 2, чи допущено виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками, строк дії дозволу продовжується на підставі зазначеної заяви, оригіналу дозволу і нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Із аналізу вищенаведених норм права суд приходить до висновку, що необхідною умовою для надання позивачем із заявою про продовження строку дії дозволів нових позитивних висновків експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки є або недотримання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пункті 1 додатка 2 або допущення виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками.

До суду не надано доказів того, що під час експлуатації машин та механізмів за дозволами № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014 та № 069.14.63 від 29.01.2014 виникали аварії та/або нещасні випадки, пов`язані з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками.

Щодо аргументів відповідача стосовно недотримання позивачем вимог законодавства з питань охорони праці та промислової праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що підтверджено актом перевірки суб`єкта господарювання від 04.11.2016 № 19-03-01-5102/1909, суд зазначає наступне.

Додатком 2 до Порядку №1107 затверджено Перелік видів робіт підвищеної небезпеки, зокрема, пунктом 1 Переліку визначено такі види робіт як технічний огляд, випробування, експертне обстеження (технічне діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Тобто, вимоги п.15 Порядку №1107 в частині надання нових висновків експертизи розповсюджуються саме за умови недотримання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання технічного огляду, випробування, експертного обстеження (технічне діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Враховуючи, що вищевказані дозволи надані позивачу виключно на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки відповідно до Додатку 3 до Порядку №1107, а не на роботи щодо технічного огляду, випробування або експертного обстеження (технічного діагностування) таких машин, механізмів, устатковання, що не заперечувалось учасниками справи та підтверджено доказами, суд приходить до висновку, що на такий вид дозволів не розповсюджуються вимоги абз.3 п.15 Порядку №1107, що свідчить про помилкове тлумачення відповідачем вищенаведених вимог Порядку №1107.

Суд зазначає, що словосполучення "та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки", зазначене у п.1 Додатку 2 до Порядку № 1107, використано нормотворцем як назва (частина назви) Порядку №1107, а не у значенні виду робіт за Переліком.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що у межах спірних правовідносин відповідачем не дотримано вимоги Закону України "Про охорону праці" та Порядку №1107, що має наслідком задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Держпраці у Харківській області в продовженні строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014, № 069.14.63 від 29.01.2014, оформлену листом № 31/113/31/115/05-13/1249 від 05.02.2019, яка мотивована виключно посиланням на порушення позивачем умов дозволів на підставі акту перевірки від 04.11.2016 3 19-30-01-5102/1909.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/95 від 18.01.2019 (вх. № 31/115 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014 та № 068.14.63 від 29.01.2014 та заяву № 01-27/97 від 18.01.2019 (вих. № 31/113 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволу № 069.14.63 від 29.01.2014, в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом, а саме щодо тлумачення приписів абз.3 п.15 Порядку №1107 в частині їх застосування до позивача з огляду на те, що вищевказані дозволи видані на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки відповідно до Додатку 3 до Порядку №1107, а не на роботи щодо технічного огляду, випробування або експертного обстеження (технічного діагностування) таких машин, механізмів, устатковання.

При цьому суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача продовжити на п`ять років строк дії дозволів з огляду на таке.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Таким чином, повноваження відповідача стосовно продовження строку дії дозволів на п`ять років є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій.

Щодо оцінки аргументів сторін, суд зазначає, що відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Зважаючи на помилкове тлумачення відповідачем вимог Порядку №1107, що призвело до порушення прав позивача, суд не оцінює аргументи сторін в частині встановлених актом перевірки суб`єкта господарювання від 04.11.2016 № 19-03-01-5102/1909 порушень позивачем вимог закону.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом. Доказів протилежного відповідачем як суб`єктом владних повноважень до суду не надано.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (сел. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держпраці у Харківській області в продовженні строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014, № 069.14.63 від 29.01.2014, оформлену листом № 31/113/31/115/05-13/1249 від 05.02.2019.

Зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/95 від 18.01.2019 (вх. № 31/115 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014 та № 068.14.63 від 29.01.2014 в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом.

Зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/97 від 18.01.2019 (вих. № 31/113 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволу № 069.14.63 від 29.01.2014, в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (сел. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) судовий збір у сумі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 22 липня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов