Справа № 807/1015/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2019 року м. Ужгород№ 807/1015/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стенавської А.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явився,

представник позивача - адвокат Цебрик Л.В. у судове засідання не з`явився ,

відповідач: Рахівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - представник в судове засідання не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (90600, Закарпатська область, м. Рахів, вул. Шевченка, 43) про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2016 року, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - відповідач 1), Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - відповідач 2), якою просить: 1) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Рахівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2016 року у виконавчому провадженні за № 50522530; 2) зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області відмовити Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області від 21.01.2016 року за № 10/1007, якою на ОСОБА_1 накладено штраф.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає п.3 частини1 статті 18, ст. 8 ЗУ "Про виконавче провадження", зокрема не зазначено найменування стягувача, його місцезнаходження, ідентифікаційний код стягувача, а також строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Держава не значиться в переліку учасників виконавчого провадження. Крім того, державний виконавець мав відмовити у відкритті з підстав, що визначені п. 1,2,6,8 частини 1 статті 26 чи на підставі п.3 ч.1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо строків звернення, позивач зазначає, що про оскаржувану постанову дізналися і в десятиденний термін звернулися до суду.

За заявою від 02 липня 2019 року, представник позивача підтримує позов в частині визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 березня 2016 року та просить розглянути справу за їх відсутності, ( а.с.108).

16 вересня 2016 року, Відповідачем 1 - Рахівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області подано до суду заперечення щодо адміністративного позову. Вимоги позову відповідач не визнає, просить у задоволенні такого відмовити повністю. Стверджує, що 17 березня 2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка надіслана позивачу ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією. Згідно відстеження пересилання поштових відправлень 24 березня 2016 року вручено позивачу. Просять врахувати суд, що позивачем пропущено строки для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, всі обов`язкові реквізити, які передбачає ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" зазначені у виконавчому документі.

15 вересня 2016 року, ухвалою суду за клопотанням представника позивача було зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 807/1000/16.

08 липня 2019 року, судом поновлено провадження у даній справі, оскільки обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі відпали, та судовий розгляд продовжено зі стадії, на якій воно було зупинено.

17 липня 2019 року, за Ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відмовити Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області від 21.01.2016 року за № 10/1007 - залишено без розгляду. В решті позовних вимог продовжено судовий розгляд.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У заяві про поновлення провадження у справі позивач просить розгляд справи здійснити за їх відсутності, ( а.с.108)

Особливості розгляду даної категорії справи на час виникнення спірних правовідносин були врегульовані статтею 181 КАС України від 06 липня 2005 року № 2747-ІV.

За діючим Кодексом адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, частиною другою статті 268 КАС врегульовано, що учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Щодо строків звернення, судом встановлено, що позивач та його представник стверджують, що про оскаржувану постанову дізналися під час телефонної розмови, про що 29 липня 2016 року подали скаргу та після направлення адвокатського запиту про надання такої копії.

Із наданих позивачем доказів на виконання вимог ухвали без руху, слідує, що 11 серпня 2016 року відповідачем направлено адвокату копію оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, ( а.с.26).

У відзиві на адміністративний позов відповідач стверджує, що таку постанову позивач ОСОБА_1 отримав 24 березня 2016 року та стверджує цю обставину відстеженням пересилання поштових відправлень, ( а.с.87).

Судом критично оцінюються такі доводи сторони відповідача, оскільки відстеження пересилання поштових відправлень не може бути належним доказом надіслання на адресу боржника постанови, що є предметом оскарження, інших доказів відповідачем не надано.

Отже, позов подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав , свобод чи інтересів, що відповідало вимогам, що були визначені частиною другою статті 181 КАС України в редакції від 06 липня 2005 року № 2747-ІV та узгоджуються із діючими вимогами ч.2 п.1 статті 287 діючого КАС України.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Як встановлено судом станом на 17 липня 2019 року із автоматизованої системи виконавчих проваджень, відомості про виконавче провадження № 50522530 зазначені наступні:

17 березня 2016 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рахівського РУЮ Приймак Василем Дмитровичем розглянута заява ДАБІ у Закарпатській області про примусове виконання постанови № 10/1007 виданої 21 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 10200 гривень штрафу на користь держави, внаслідок якої відкрито виконавче провадження та надано строк для добровільного виконання до 24 березня 2016 року.

25 березня 2016 року, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1020,00 грн.

21 липня 2016 року, державним виконавцем постановою у цьому виконавчому провадження № 50522530 накладено арешт на все майно боржника та оголошення заборони його відчуження.

30 серпня 2016 року, складено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 50522530. Зупинення відбулося на підставі Ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року справа № 807/1000/16.

27 червня 2019 року, державним виконавцем Рахівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Федірцан Василиною Іванівною, винесено постанову про поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 50522530, оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року справа №807/1000/16 яке набрало законної сили 20 червня 2019 року постанову ДАБІ № 10/1007 від 21 січня 2016 року визнано протиправною та скасовано.

27 червня 2019 року, цим же державним виконавцем стягнуто із боржника ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у сумі 50,72 грн.

27 червня 2019 року, державним виконавцем Федірцан Василиною Іванівною, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50522530 на підставі п.5 частини першої статті 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" та припинено чинність арешту майна боржника.

03 липня 2019 року, винесено постанову про знаття арешту з майна на підставі статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" .

Отже, як слідує із досліджених доказів, стан виконавчого провадження на день розгляду справи в суді, свідчить, що виконавче провадження ВП № 50522530 - завершено (повернення без виконання).

Однак, предметом оскарження є постанова 17 березня 2016 року про відкриття виконавчого провадження. Позивач у своїй заяві від 02 липня 2019 року наполягає на розгляді такої вимоги, (а.с.108). Тому суд вирішує справу, виходячи із предмету спору, тих правовідносин що склалися між сторонами на момент їх виникнення та є спірними.

Як вбачається із зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження сторонами виконавчого провадження № 50522530 по примусовому виконанню постанови № 10/1007 від 21 січня 2016 є ОСОБА_1 (боржник) та держава (стягувач). Крім того, у відповідності до постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий документ вступив у законну силу (набрав чинності) - 31 січня 2016 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

Однак, на час виникнення спірних правовідносин та винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 березня 2016 року дів закон "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV.

Частина 1 ст. 1 цього Закону 606-XIV, давала визначення поняттю "виконавче провадження" у відповідності до якого таким є це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1, 2 ст. 25 Закону було передбачено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Глава 2 Закону № 606-XIV, регламентувала склад учасників виконавчого провадження. Так, зокрема, ст. 7 Закону передбачала, що учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 8 Закону).

Таким чином, з вищенаведених чинних на той час норм законодавства, що регламентували порядок відкриття виконавчого провадження з виконавчих документів, вбачалося, що виконавче провадження відкривалося державним виконавцем на підставі виконавчого документу, який визначено ст. 17 цього Закону, за відповідною заявою стягувача, яким може бути виключно фізична або юридична особа. Разом з тим, Законом уточнено, що у разі стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення.

Як слідує з матеріалів справи, Постанова по справі про адміністративне правопорушення №10/1007 від 21 січня 2016 року була винесена Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, ( а.с.8)

Разом з тим, в постанові про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2016 ВП № 50522530 у якості стягувача зазначена держава. Суд вважає, що такий факт суперечить положенням ст. 8 Закону, оскільки держава не являється фізичною або юридичною особою. Крім того, зазначеною статтею чітко встановлювалося, що стягувачем, у разі стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2016 ВП № 50522530 не відповідала вимогам чинного на той час законодавства, а тому позов за цією вимогою підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин 1,3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1102,40 грн., що підтверджено квитанцією від 17.08.16, (а.с.24).

Оскільки, за ухвалою суду від 17 липня 2019 року частина вимог залишена без розгляду за заявою позивача, то в даному випадку із врахуванням вимог статті 7 ч.1 п.4 Закону України "Про судовий збір" стягненню підлягає сума судового збору в розмірі 551, 20 грн.

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.99, 181 КАС України в редакції від 06 липня 2005 року № 2747-ІV та статтями 2, 139, 268-272, 287 КАС України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17 березня 2016 року державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Приймака Василя Дмитровича у виконавчому провадженні № 50522530.

3. Стягнути на користь фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (п.і. 90600, Закарпатська область, м. Рахів, вул. Шевченка, 43, ) судові витрати у розмірі 551, 20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня, 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені частиною 6 статті 287 КАС України, зокрема апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

У відповідності до частини 1 статті 271 КАС України судом 17 липня 2019 року виготовлено та підписано повний текст судового рішення.

СуддяТ.В. Скраль