Справа № 280/4547/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4547/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області

на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 р. (суддя Сацький Р.В., м. Запоріжжя) у справі №280/4547/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2018 р. у справі №280/4547/18 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 02.07.2018 р. № 824788/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2138 від 30.06.2017 р.;

- зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2138 від 30.06.2017 р. з дати її подання на реєстрацію Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, за заявою учасника справи 08.01.2019 р. ухвалив додаткове рішення стосовно витрат щодо правничої допомоги.

Судом було встановлено, що адвокатське бюро «Пузія Олексія Вікторовича» виставило позивачу рахунок № 103 від 26.10.2018 р. в сумі 1500,00 грн. за підготовку адміністративного позову, рахунок № 117 від 19.12.2018 в сумі 2000,00 грн. за представництво інтересів у судовому засіданні 19.12.2018 р. в Запорізькому окружному адміністративному суді у справі № 280/4547/18 та рахунок № 118 від 19.12.2018 р. в сумі 2000,00 грн. за підготовку відповіді на відзив на позов у справі № 280/4547/18.

Вказані послуги були прийняті позивачем за актом про прийняття наданих послуг з надання правової допомоги від 20.12.2018 р. та оплачені позивачем квитанцією та платіжними дорученнями. Завірені копії вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Вартість наданих адвокатських послуг відповідає розміру гонорару за надання аналогічних послуг адвокатів, яка склалася в Україні, що підтверджується рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, які були затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 р. та рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 р. Зазначені рішення долучені до матеріалів справи.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо задоволення клопотання про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл вказаних судових витрат.

Головне управління ДФС у Запорізькій області (відповідач 1), не погодившись з розміром витрат на правничу допомогу, оскаржило зазначене додаткове рішення.

В апеляційній скарзі посилається на неспівмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт визначеному судом розміру витрат на правничу допомогу, часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом для справи.

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 упродовж 2018-2019 років подавав до адміністративного суду більше десяти аналогічних позовних заяв щодо скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, представник позивача у даних справах було адвокатське бюро Пузія О.В., тому вважає, що справа є стандартною і не потребує повторного правового аналізу та роз`яснення клієнту тих самих правових норм, а також особливих адвокатських знань та вмінь.

Зазначає, що позивачем не надано жодних підтверджуючих документів щодо підготовки позовної заяви та написання відповіді на відзив, адже позов і відповідь на відзив підписані позивачем особисто, тобто адвокат до цих документів жодного відношення не має.

Крім того, рада адвокатів Запорізької області не затверджувала цін на надання правничої допомоги.

Просить скасувати додаткове рішення та відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідачів апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області підтримав, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що аналогічні справи за участю позивача та його представника розглядались судом, тому апеляційний суд не може виходити з припущень, що такі справи, якщо вони були, ґрунтуються на аналогічних підставах. Разом з тим, навіть за наявність подібних справ, представник від імені позивача має витратити певний час для з`ясування обставин справи, проведення правового аналізу, порівняння правової позиції з іншими справами тощо.

Також не можна заперечувати, що представником підготовлені позов та відповідь на відзив, навіть за умови підписання цих документів безпосередньо позивачем, оскільки законом не заборонено підписання заяв особисто позивачем або його представником, тому вони в цьому питанні мають право діяти за власним розсудом. Разом з тим, Акт про прийняття наданих послуг з надання правової допомоги від 20.12.2018 р. та їх оплата позивачем є належними доказами, що підтверджують факт виконання таких послуг.

Щодо неможливості застосування рішення ради адвокатів інших областей, крім Запорізької, про встановлення тарифів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував рішення Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 р. та рішення Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 р. для порівняння та на підтвердження співмірності витрат на правничу допомогу, лише в якості орієнтовного показника, що є цілком обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 р. у справі №280/4547/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 12.07.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко