Справа № 620/898/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/898/19 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, суддя Падій В.В.) у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, у якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії ДФС України від 20.11.2018 № 994472/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.10.2018 №3 та від 22.11.2018 № 996943/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ФОП ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 30.10.2018 №3 та від 31.10.2018 №4, складені ФОП ОСОБА_1 на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Слобожанщина Агро».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 20.11.2018 №994472/ НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.10.2018 №3 та від 22.11.2018 №996943/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 . Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 30.10.2018 №3 та від 31.10.2018 №4, складені фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Слобожанщина Агро». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що Комісією розглянуто отримані документи та визнано такими, що надані в обсязі, недостатньому для надання пропозиції щодо реєстрації податкової накладної, а саме: по податковій накладній від 30.10.2018 №3 оплата за надання послуг надійшла 22.10.2018 (110666,52 грн.) та 16.11.2018 (1250000,00 грн.), а податкова накладна в порушення норм Податкового кодексу України виписана 30.10.2018; по податковій накладній від 31.10.2018 №4 розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків по операції відсутні.

15.07.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ФОП ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги.

Позивач у відзиві вказує, що первинними документами підтверджується той факт, що податкові накладні від 30.10.2018 та 31.10.2018 №№ 3, 4 відповідно, складені ФОП ОСОБА_1 при наданні автопослуг з перевезення товарно-матеріальних цінностей на користь контрагента - приватного сільськогосподарського підприємства «Слобожанщина Агро», не виходять за рамки чинного законодавства, а обсяг постачання товару/послуги (код 49.41) відповідає обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання. Вважає, що всі господарські операції належним чином відображено в бухгалтерському та податковому обліку.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 12.09.2017 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, основним видом економічної діяльності якої є вантажний автомобільний транспорт (код 49.41), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2017 (а.с.25).

Як вбачається з Витягу від 19.06.2018 №013 з реєстру платників податку на додану вартість, з 01.07.2018 позивача зареєстровано платником податку на додану вартість (а.с.27).

01.01.2018 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендодавець) і ФОП ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди транспортних засобів з водіями №1, відповідно до умов якого Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування вантажні автомобілі, а також зобов`язується забезпечити своїми силами їх керування та технічну експлуатацію, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобілі під керуванням екіпажу (водія) Орендодавця та сплачувати Орендодавцю орендну плату (пункт 1.1.). Передача автомобіля в оренду здійснюється за актом приймання-передачі (пункт 3.1.) (а.с.28).

Відповідно до Акту прийому-передачі до договору оренди від 01.01.2018 №1 автомобільний транспорт для перевезення складається з: автомобіль марки DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 (водійське посвідчення НОМЕР_3 ); автомобіль марки DAF, д.н.з. НОМЕР_4 , та причеп SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_5 , водій ОСОБА_4 (водійське посвідчення НОМЕР_6 ); автомобіль марки DAF, д.н.з. НОМЕР_7 , та причеп MTDK, д.н.з. НОМЕР_8 , водій ОСОБА_5 (водійське посвідчення НОМЕР_9 ); автомобіль марки МАН, д.н.з. НОМЕР_10 , та причеп JANMIL, д.н.з. НОМЕР_11 , водій ОСОБА_6 (водійське посвідчення НОМЕР_12 ); автомобіль марки МАН, д.н.з. НОМЕР_13 , водій ОСОБА_7 (водійське посвідчення НОМЕР_14 ); причеп марки KOGEL, д.н.з. НОМЕР_15 , водій ОСОБА_8 (водійське посвідчення НОМЕР_16 ); причеп марки KELBERG, д.н.з. НОМЕР_17 , водій ОСОБА_9 (водійське посвідчення НОМЕР_18 ); причеп марки STAS, д.н.з. НОМЕР_19 , водій ОСОБА_10 (водійське посвідчення НОМЕР_20 ); причеп марки FRUEHAUF, д.н.з. НОМЕР_21 , водій ОСОБА_11 (водійське посвідчення НОМЕР_22 ) (а.с.29).

04.09.2018 між ПСП «Слобожанщина Агро» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) укладено Договір перевезення вантажу №040918-03, відповідно до умов якого Перевізник зобов`язується по найкоротшому, вказаному Замовником раціональному(им) маршруту(ам) доставляти транспортним засобом довірений йому Замовником вантаж - зернові та технічні сільськогосподарські культури з місця відправлення до пункту призначення та передавати Замовнику або іншому Вантажоодержовачу, визначеному Замовником, а Замовник зобов`язується сплатити плату за здійснення перевезення Вантажу (пункт 1.1.). Оплата вартості послуг з перевезення здійснюється після підписання Замовником актів приймання-передачі наданих послуг в строк, що не перевищує 14 робочих днів з дати підписання Сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг та отримання Замовником від Перевізника відповідного рахунку-фактури та оригіналів належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, що підтверджують факт належного надання послуг за даним Договором (пункт 5.6.) (а.с.30-40).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2018 та 31.10.2018 позивачем виписані податкові накладні №№ 3 (на загальну суму 1537173,20 грн., у т.ч. ПДВ 256195,53 грн.) та 4 (на загальну суму 644218,36 грн., у т.ч. ПДВ 107369,73 грн.) відповідно (а.с.87,89).

Вищевказані податкові накладні ФОП ОСОБА_1 15.11.2018 подано до ДФС України через автоматизовану систему «Єдине вікно електронних документів» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим позивачем отримано квитанції, в яких зазначено, що документи прийнято, реєстрація зупинена: «Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с.88,89).

19.11.2018 ФОП ОСОБА_1 подано до відповідача додаток до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та повідомлення №1, а також 21.11.2018 - повідомлення №2 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.91,93,95).

Факт направлення позивачем до відповідача вищевказаних документів (додатку та повідомлень) підтверджується Квитанціями № 2, наявними у матеріалах справи (а.с.92,94,96).

До вищевказаних повідомлень позивачем були додані наступні документи: пояснення щодо надання автопослуг по перевезенню вантажів; договір перевезення вантажу від 04.09.2018 №040918-03; договір оренди транспортних засобів з водіями від 01.01.2018 №1; товарно-транспортні накладні; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.10.2018 №3; платіжні доручення від 22.10.2018 №17480 та від 16.11.2018 №2828 (а.с.28-86,97).

Разом з тим, Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 20.11.2018 та 22.11.2018 прийнято рішення відповідно за №994472/ НОМЕР_1 та №996943/ НОМЕР_1 про відмову в реєстрації відповідно податкової накладної від 30.10.2018 №3 та податкової накладної від 31.10.2018 №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із «ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)» (а.с.98-101).

Вважаючи оскаржувані рішення відповідача протиправними та такими, які підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України, документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та на те, що такі документи були надані ФОП ОСОБА_1 контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 30.10.2018 №3 та від 31.10.2018 №4.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1. статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з пунктом 201.16. статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

У свою чергу механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок №117; у редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних).

Відповідно до пунктів 5,6 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (пункт 10 Порядку №117).

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

При цьому, відповідно до пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18, податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, зокрема, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

Як вбачається зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючим органом було сформовано висновок, що «Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с.88,89).

Разом з тим відповідачем не вказано у квитанціях конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2018 ФОП ОСОБА_1 подано до відповідача додаток до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та повідомлення №1, а також 21.11.2018 - повідомлення №2 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.91,93,95), про що свідчать Квитанції № 2 (а.с.92,94,96).

До вищевказаних повідомлень позивачем були додані документи щодо підтвердження реальності вчинення господарських операцій, по яким виписано податкові накладні від 30.10.2018 №3 та від 31.10.2018 №4, а саме: пояснення щодо надання автопослуг по перевезенню вантажів; договір перевезення вантажу від 04.09.2018 №040918-03; договір оренди транспортних засобів з водіями від 01.01.2018 №1; товарно-транспортні накладні; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.10.2018 №3; платіжні доручення від 22.10.2018 №17480 та від 16.11.2018 №2828 (а.с.28-86,97).

Разом з тим, Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на вищевказані повідомлення ФОП ОСОБА_1 та додані до них документи, які підтверджують факти, викладені у повідомленнях, були прийняті оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, з детального аналізу прийнятих Комісією рішень випливає, що останні не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для їх прийняття, а лише містять загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є: «ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)» (а.с.98-101).

У свою чергу, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена цим Порядком №117 та є додатком 2 до нього. Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом, в порушення Порядку №117, в оскаржуваних рішеннях не вказано чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, що свідчить про його необґрунтованість.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідачем в оскаржуваних рішеннях не зазначено, яких саме документів не надано позивачем, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а отже, не дотримано вимог пункту 21 Порядку №117 та не наведено конкретної підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, поданих позивачем до реєстрації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.05.2019 у справі №620/3556/18 (адміністративне провадження №К/9901/9365/19), висновки якого, в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відтак, колегія суддів приходить висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено.

При цьому, факт зупинення реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує ні факту здійснення платником податків господарських операцій, ні факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні/розрахунки коригування.

Отже, зважаючи на наявність у позивача, передбачених чинним законодавством України, документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та на те, що такі документи були надані ФОП ОСОБА_1 контролюючому органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 30.10.2018 №3 та від 31.10.2018 №4.

За таких обставин, колегія судів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 20.11.2018 № 994472/ НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.10.2018 №3 та від 22.11.2018 № 996943/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ФОП ОСОБА_1 , і задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 у цій частині.

Також задоволенню підлягає і позовна вимога ФОП ОСОБА_1 про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 30.10.2018 №3 та від 31.10.2018 №4, складені ФОП ОСОБА_1 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Слобожанщина Агро», оскільки дана позовна вимога є похідною від основної вимоги, яку судом задоволено.

З огляду на вказане, аргументи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи відзиву на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав оцінку та вірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального права, судом з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов