Справа № 120/1618/19-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2019 р. Справа № 120/1618/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання Ніконової Тетяни Василівни,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Дзіся Андрія Романовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, у якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 травня 2018 року. Окрім того, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати", Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити одним платежем компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2018 року; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", за період з 01 січня 2016 року по 31 квітня 2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 09 листопада 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі №802/87/18-а.

Листом від 27 листопада 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило у виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

25 квітня 2019 року позивач повторно звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою щодо здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

На повторне звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 11 травня 2019 року повідомило, що дане питання уже розглядалося по суті, а тому повторному розгляду не підлягає.

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 27 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено справу до судового розгляду на 11 червня 2019 року.

10 червня 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі №802/87/18-а Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 25 травня 2018 року проведено перерахунок пенсії позивача. 30 травня 2018 року позивачу проведено доплату до пенсії в розмірі 1304,65 гривень з урахуванням судового рішення. На думку відповідача, сума перерахованої та виплаченої пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Також відповідач посилається на відсутність фінансових ресурсів на такі виплати.

24 червня 2019 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, у якій наведено спростування аргументів, що містить відзив на позовну заяву.

17 липня 2019 року у судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Натомість, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд встановив такі обставини.

09 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати частини пенсії, нарахованої на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі №802/87/18-а.

Листом вих. №2384/Д-12 від 27 листопада 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів з посиланням на те, що на виконання вказаного судового рішення органом Пенсійного фонду виплачено позивачу 1304,65 гривень. Іншу частину нарахованої суми в розмірі 6262,32 гривні буде виплачено після виділення коштів з Державного бюджету України. Відтак, оскільки на момент звернення до пенсійного органу нараховані суми пенсії позивачу не виплачено, тому відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, що узгоджується із положеннями Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати".

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду про здійснення нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі №802/87/18-а.

На його повторне звернення Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом вих. №1174/Д-12 від 11 травня 2019 року повідомило, що питання нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів вже розглядалося по суті, а тому повторному розгляду не підлягає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Особливості нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюються Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон).

Так, статтею 1 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію втрати частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки.

Відповідно до статті 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (надалі - Порядок).

Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

Так, пунктом 2 Порядку визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, й пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та приписами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у статті 3 Закону та у пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України та окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №159/1615/17 та від 03 липня 2017 року у справі №521/940/17.

Як свідчать обставини справи, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі №802/87/18-а Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 25 травня 2018 року проведено перерахунок пенсійних виплат позивачеві, що підтверджується поданим відповідачем розрахунком. 30 травня 2018 року відповідачем здійснено виплату ОСОБА_1 1304,65 гривень на виконання судового рішення.

Відповідно до статті 4 Закону виплата громадянам компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відтак, з урахуванням положень статті 4 Закону органом Пенсійного фонду слід було здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати під час виплати перерахованої пенсії у травні місяці 2018 року.

З огляду на те, що відповідачем не здійснено виплати компенсації, тому бездіяльність органу Пенсійного фонду, що полягає у відмові здійснити нарахування та виплату такої компенсації за період з 01 січня 2016 року по 30 травня 2018 року, є протиправною, а тому в цій частині позовні вимоги належить задовольнити. З метою ефективного захисту прав позивача задоволенню також підлягає позовна вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01 січня 2016 року по 30 травня 2018 року відповідно до положень Закону та Порядку.

Разом із тим, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2018 року, не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 7 Закону та пункту 8 Порядку відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Отже, наведеними вище нормативними актами як передумову для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передбачено звернення особи до компетентного органу щодо виплати такої компенсації.

Однак, судом встановлено, що позивач не звертався до органу Пенсійного фонду щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2018 року, що ним не заперечується.

Відтак, з огляду на положення статей 2 та 5 Кодексу адміністративного судочинства України можливо дійти висновку, що суд надає захист лише порушеним, невизнаним або оспорюваним правам, свободам та інтересам учасників адміністративних правовідносин.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2018 року, є передчасною, адже спору між позивачем та відповідачем в цій частині фактично не існує, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та за відсутності доказів понесення інших судових витрат суд вважає, що відсутні й підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягає у відмові здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 30 травня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2016 року по 30 травня 2018 року, розрахувавши її розмір відповідно до приписів Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Повний текст рішення складено 22.07.2019

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович