Справа № 822/130/17
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2019 року

Київ

справа №822/130/17

касаційне провадження №К/9901/16294/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Шарапи В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки» в особі ліквідатора Капличного Анатолія Миколайовича на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2017 (головуючий суддя: Майстер П.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 (головуючий суддя: Сапальова Т.В., судді: Матохнюк Д.Б., Боровицький О.А.) у справі №822/130/17 за позовом Ліквідатора боржника Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки» - арбітражного керуючого Капличного Анатолія Миколайовича в інтересах Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки» до Державного реєстратора Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області Стаховської Наталії Олександрівни, треті особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Сільськогосподарський виробний кооператив «Заставки» в особі Ліквідатора боржника СВК «Заставки» - арбітражний керуючий Капличний Анатолій Миколайович (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області Стаховської Наталії Олександрівни (далі - відповідач), треті особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» (далі - ТОВ «Агропартнер-1»), в якому просив: визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Агропартнер-1» на об`єкти нерухомого майна, вчинену відповідачем згідно із записами у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 29874940 від 02.06.2016, №29874490 від 02.06.2016, №29873728 від 02.06.2016, №29873026 від 02.06.2016, №29870223 від 02.06.2016, №29864108 від 02.06.2016, №29863027 від 02.06.2016, №29860330 від 02.06.2016, №29844693 від 01.06.2016, №29844232 від 01.06.2016, №29832496 від 31.05.2016, №29826021 від 31.05.2016, №29824902 від 31.05.2016, №29824272 від 31.05.2016, №29822453 від 31.05.2016, №29818349 від 30.05.2016, №29815783 від 30.05.2016, №29637449 від 18.05.2016, №29629411 від 17.05.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що реєстрація за третьою особою права власності на об`єкти вчинена всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

При вирішенні справи суди виходили з того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що державна реєстрація права власності на об`єкти проведена з дотриманням вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав та обтяжень, на підставі документів, необхідний перелік яких встановлений законодавцем.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач послався на неповне з`ясування судами обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказав, що державна реєстрація права власності на об`єкти за ТОВ «Агропартнер-1» проведена на підставі документів, які не відповідають вимогам законодавства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 відкрито касаційне провадження у справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким КАС України викладено в новій редакції.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

В порядку ст. 31 КАС України, п. 15 Перехідних положень КАС України за результатами автоматизованого розподілу від 18.06.2019 визначений новий склад суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2019 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до ст.345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Учасники справи правом на подання відзиву не скористались.

Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог ст. 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судами, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 17.05.2016 - 01.06.2016 Центром надання адміністративних послуг Красилівської райдержадміністрації зареєстровано заяви №17081802, №1701905, №17082705, №17082303, №17039614, №17036125, 17076476, №17074372, №17043654, №17080121, №17030941, №17035197, №17078023, №17036877, №17082900, №17033411, №17041770, №16856188, №16848655, які подані ТОВ «Агропартнер-1» щодо реєстрації права власності об`єктів нерухомого майна, виділених в натурі власниками майнових паїв членів колективних сільського сільськогосподарських підприємств, а саме: піднавіс №2, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 536,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; майстерня, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 116,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; вага, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 92,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; склад, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 533,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; свинарник, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 659 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; силосна яма № 1 , об`єкт житлової нерухомості загальною площею 553,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; свинарник маточник, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; корівник, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 923,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будівля корівник, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 1006 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; силосна яма, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 316,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; силосна яма № 3 , об`єкт житлової нерухомості загальною площею 133,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; силосна яма № 2 , об`єкт житлової нерухомості загальною площею 803,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; телятник - вівчарник, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 532,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; склад насіневий, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 1160,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; піднавіс № 1 , об`єкт житлової нерухомості загальною площею 340,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; комплекс зерносушильний, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 70,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; ангар, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 498,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 165 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; склад з зерносушаркою, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 469,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (всього у кількості 19 об`єктів).

За результатами розгляду поданих ТОВ «Агропартнер-1» заяв та доданих до них документів, державним реєстратором прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: №29874940 від 02.06.2016, №29874490 від 02.06.2016, №29873728 від 02.06.2016, №29873026 від 02.06.2016, №29870223 від 02.06.2016, №29864108 від 02.06.2016, №29863027 від 02.06.2016, №29860330 від 02.06.2016, №29844693 від 01.06.2016, №329844232 від 01.06.2016, №29832496 від 31.05.2016, №29826021 від 31.05.2016, №29824902 від 31.05.2016, №29824272 від 31.05.2016, №29822453 від 31.05.2016, №29818349 від 30.05.2016, №29815783 від 30.05.2016, №29637449 від 18.05.2016, №29629411 від 17.05.2016.

Незгода позивача з проведеною державною реєстрацією права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна за ТОВ «Агропартнер-1» зумовило звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (у редакції, чинній на момент вирішення судами першої та апеляційної інстанцій справи) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

За пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у чинній редакції), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до статті 2 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Частиною першою статті 20 цього Закону передбачено, що заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Порядок проведення державної реєстрації прав визначений у статті 18 Закону №1952-IV.

Спір у цій справі не може вважатися спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи рішення про державну реєстрацію речового права (права власності) на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняті рішення про державну реєстрацію права власності стосуються реєстрації права третьої особи (ТОВ «Агропартнер-1»), а не позивача.

Визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію певних речових прав, запису про їх реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є способом захисту права позивача на спірне нерухоме майно від його порушення іншою особою.

Позивач зазначає, що такими діями державним реєстратором порушені майнові права кооперативу, оскільки реєстрація права власності нерухомого майна за ТОВ «Агропартнер-1» позбавила права здійснити реєстрацію права власності на спірні об`єкти за позивачем.

Тобто, позивач зазначаючи про протиправність дій відповідача при здійсненні державної реєстрації права власності на нерухоме майно вказує на наявність у нього такого права щодо реєстрації права власності.

Отже, спір про скасування записів про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється, та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору.

Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто реєстраційні дії були вчинені за заявою іншої особи (ТОВ «Агропартнер-1»), спір щодо їх оскарження є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено таку державну реєстрацію речового права на нерухоме майно з дотриманням вимог законодавства та чи заявлено вимогу про зобов`язання відповідача зареєструвати аналогічне речове право за позивачем.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини ;першої статті 16 ЦК України).

За правилами пункту 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Оскільки позовні вимоги заявлено на захист порушеного права власності на нерухоме майно (об`єкти у кількості 19 шт.), натомість на підставі рішень суб`єкта владних повноважень у третьої особи виникло речове право, правомірність набуття якого оспорює позивач, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вже вирішувала питання предметної юрисдикції у подібних справах (постанови від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, від 28.11.2018 у справі № 823/1508/16, від 16.01.2019 у справі №823/692/17, від 12.06.2019 у справі №815/943/17, від 10.04.2019 у справі № 817/700/18 та інші). У вказаних судових рішеннях Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування рішення та/або запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою є приватноправовим та з огляду на суб`єктний склад має бути вирішений за правилами господарського судочинства.

За змістом пункту 5 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і закрити провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю (.....) і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених ст. 238 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, Верховний Суд дійшов висновку про скасування постановлених у справі судових рішень із закриттям провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст. 238, 345, 349, 354, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки» в особі ліквідатора Капличного Анатолія Миколайовича задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.05.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 у справі №822/130/17 скасувати, а провадження у справі - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А. А. Єзеров

В. М. Шарапа