Справа № 1.380.2019.003020
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003020
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

18 липня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шольц-Транс» до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» про визнання протиправною та скасування ухвали,-

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шольц-Транс» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», в якому просить : визнати протиправною та скасувати ухвалу 18-тої сесії 7-го скликання Львівської міської ради №4853 від 04.04.2019 р «Про надання Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 ».

18.07.2019 позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії ухвали Львівської міської ради 18-тої сесії 7-го скликання №4853 від 04.04.2019 р «Про надання Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » до набрання законної сили рішенням у справі; заборонити Львівській міській раді до закінчення розгляду справи та набрання рішенням по справі законної сили вчиняти дії, спрямовані на розгляд та затвердження проекту землеустрою Львівському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» щодо відведення земельної ділянки на вул. АДРЕСА_1 м. Львові.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що оскаржувана у даній справі ухвала органу місцевого самоврядування дозволяє розробити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з його подальшим затвердженням органом місцевого самоврядування та передачею Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» земельної ділянки в користування шляхом укладення відповідного договору оренди.

Настання вказаних обставин істотно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а сам захист таких прав судом не буде ефективним, що не узгоджується з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якими обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Відтак вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Наведений спосіб забезпечення позову відповідає його предмету, а зупинення дії оскаржуваного рішення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на недопущення порушення прав позивача до розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.

З врахуванням викладеного, просить забезпечити цей позов у вказаний спосіб.

Ухвалою суду від 24.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову (ч. 1 ст. 150 КАС України).

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст.90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зважає на наведені позивачем у заяві обставини, які, на його переконання зумовлюють очевидну протиправність ухвали 18-тої сесії 7-го скликання Львівської міської ради №4853 від 04.04.2019 р «Про надання Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул АДРЕСА_1 », разом з тим звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду в даній адміністративній справі є саме надання правової оцінки винесеною Львівською міською радою ухвали №4853 від 04.04.2019 р.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, оцінивши долучені до матеріалів справи письмові докази, що були подані позивачем та вимог чинного законодавства, суд не знаходить підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд наголошує, що вимоги позовної заяви, а також підстави для забезпечення позову є ідентичними та такими, що спрямовані на настання одного і того ж наслідку.

На переконання суду, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову фактично буде вирішено спір без розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, що суперечить принципам законності, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи, та є, з позиції суду, неприпустимим.

Окрім того, суд звертає увагу позивача, що порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за його участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №826/15718/16).

Звернувшись до суду із цією заявою позивач жодним чином не обґрунтував терміновості вжиття заходів забезпечення позову, а покликання на необхідність докладення значних зусиль для відновлення порушених прав та інтересів внаслідок незабезпечення позову зводиться до суб`єктивних припущень позивача.

Суд не знайшов достатніх підстав вважати що, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Також суд наголошує, що надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є однією із процедур отримання земельних ділянок у власність, а факт отримання дозволу на розробку проекту землеустрою не означає позитивного рішення про надання земельних ділянок у власність, тому подана заява про забезпечення позову є передчасною, оскільки надання такого дозволу, не означає позитивного рішення про надання земельної ділянки у власність. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 (ЄДРСР 72532460).

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог та співставленні заходів забезпечення позову, про які зазначає позивач, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки позивачем не подано переконливих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, спричинить утруднення для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, забезпечення позову шляхом заборони Львівській міській раді до закінчення розгляду справи та набрання рішенням по справі законної сили вчиняти дії, спрямовані на розгляд та затвердження проекту землеустрою Львівському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» щодо відведення земельної ділянки на вул. Квітовій в м. Львові з позиції суду створюватиме перешкоду для реалізації Львівською міською радою її законних повноважень та буде формою втручання у дискреційні повноваження відповідача.

Таким чином, оцінюючи подані позивачем докази фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, відтак, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, пп.15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії ухвали Львівської міської ради 18-тої сесії 7-го скликання №4853 від 04.04.2019 р «Про надання Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул АДРЕСА_1 » до набрання законної сили рішенням у справі; заборонити Львівській міській раді до закінчення розгляду справи та набрання рішенням по справі законної сили вчиняти дії, спрямовані на розгляд та затвердження проекту землеустрою Львівському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» щодо відведення земельної ділянки на вул. Квітовій в м. Львові, відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Гулкевич І.З.