Справа № 540/255/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/255/19
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П., Єщенка О.В.

за участю секретаря: Гошуренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

УСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" (далі - позивач, ТОВ "АВТОДЕТАЛІ") звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом, та просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару № UA 508030/2018/000009/2 від 26.10.2018 р.

- визнати протиправною та скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508030/2018/00054 від 26.10.2018 р.

- стягнути з відповідача на користь позивача понесенні витрати на професійну допомогу адвокатів у розмірі 20000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що , що при митному оформленні товарів, що ввозились на територію України позивач самостійно визначив їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), при цьому до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують зазначену митну вартість, кількісні та якісні показники товару, що ввозився. Натомість митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Крім того, позивач вказує на те, що вже здійснював митне оформлення такого ж товару за тим самим контрактом та у митниці не виникало питань у тотожніх відносинах щодо визначення позивачем митної вартості товару, що підтверджується попередніми ВМД від 04.12.2017 р., 28.03.2018 р. та іншими.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 29 березня 2018 року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправним та скасовано прийняті Митницею Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рішення про коригування митної вартості товарів від 26 жовтня 2018 року №UA508030/2018/000009/2 та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA508030/2018/00054 від 26 жовтня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливлює визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Також судом зазначено, що подані позивачем документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті Позивачем на користь продавця, а тому висновки щодо документального не підтвердження Позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, митний орган подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: в поданому до митного оформлення контракті № 20/06/2017 від 20.06.2017 у пункті 10.5. вказано, що усі витрати по фрахту несе Підрядчик, а саме "Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD". Проте, в специфікації № 3 від 04.09.2018 містяться примітки стосовно того, ще вартість товару встановлено на умовах поставки FOB NINGBO. У зв`язку з цим відповідач вважає, що позивач на підтвердження вартості фрахту має надати документ про оплату саме транспортних витрат перевізнику безпосередньо або документ, який підтверджує оплату цих витрат перевізнику експедитором. Крім того, відповідач, посилаючись на правили ІНКОТЕРМС 2010, зазначає, що продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що на думку відповідача може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару

У додатково наданій на запит Митниці ДФС митній декларації країни відправлення №17359157 складеній 11.09.2018р зазначено номер коносамента COSU, датою складання якого є 17.09.2018, тобто більш пізня, ніж дата складання самої митної декларації, в якій коносамент зазначено. Також, в інвойсі від 04.09.2018 № НР18114 відсутні банківські реквізити.

На зазначену апеляційну скаргу відзиву позивача не надходило.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ "ТД "АВТОДЕТАЛІ" (Замовник) та компанією "Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD" (Підрядник) 20.06.2017р. укладено контракт №20/06/2017 на виконання підрядних робіт з виготовлення продукції.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів у жовтні 2018р. позивач отримав від компанії "Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD" товар - частини та пристрої для моторних транспортних засобів. Відповідно до Інвойсу НР18114 від 04.09.2018р. отримано товар на загальну суму 59137,50 доларів США.

26 жовтня 2018р. позивачем подана митна декларація для здійснення митного оформлення зазначеного товару (митна декларація №UA508030/2018/006544 від 26.10.2018р.).

Митна вартість товарів, визначена декларантом самостійно у сумі 1 715 133,18 грн. за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом, надано наступні документи:

- контракт №20/06/2017 від 20.06.2017 р., з додатком №2 від 21.11.2017 та специфікацією №З від 04.09.2018р. та кошторисом №3 від 04.09.2018;

- інвойс НР18114 від 04.09.2018 на загальну суму 59137,50 доларів США;

- платіжний документ, що підтверджує факт оплати Товару відповідно до специфікації № 26 від 26.09.2018;

- коносамент COSU від 17.09.2018р.;

- автотранспортну накладну 0315 від 24.10.2018р.;

- сертифікат про походження товару форми А від 21.09.2018р.;

- пакувальний лист від 04.09.2018р.;

- лист роз`яснення №89 від 12.10.2018р.;

- довідка про вартість перевезення № TG003182BW 16.10.2018. та інші документи, передбачені ст.53 МК України.

За результатами перевірки документів, поданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів Митницею зроблено висновок, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов`язковими при її обчисленні, не підтверджені документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

26 жовтня 2018р. митницею оформлено повідомлення (письмову вимогу про надання документів), якою відповідач вимагав надати додаткові документи на підтвердження митної вартості, а саме: платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем не надано наступні документи: страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За результатами проведеної консультації митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом.

26 жовтня 2018р. митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA 508030/2018/000009/2 від 26.10.2018р., у визнанні заявленої декларантом митної вартості було відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем заявлено не повні відомості про митну вартість та окремі складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено.

Крім того, 26.10.2018 р. відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508030/2018/00054.

Зазначені прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA 508030/2018/000009/2 від 26.10.2018р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508030/2018/00054 від 26.10.2018р. позивач вважає протиправними та просить скасувати.

Не погоджуючись із вказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм убачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості декларуємого товару митний орган в апеляційній скарзі посилається на те, що в наданих до митного оформлення документах заявлено не повні відомості про митну вартість та окремі складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. При цьому відповідач вважає, що подані документи містять розбіжності, а саме: в контракті №20/06/2017 від 20.06.2017р. у п.10.5 вказано, що усі витрати по фрахту несе підрядник, проте у специфікації №3 від 04.09.2018р. містяться примітки, що товар поставляється згідно ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB Ningbo; у додатково наданій митній декларації країни відправлення від 11.09.2018р. указано коносамент, датою складання кого є 17.09.2018р., а у інвойсі від 04.09.2018р. відсутні банківські реквізити; у наданих документах не міститься інформації про страхування товару. Також у рішенні йдеться про те, що позивач на вимогу не надав наступні документи: страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. За результатами проведеної консультації митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що митний орган не надав суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Однак апеляційний суд вважає хибними такі висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.

Колегією суддів детально вивчено документи та відомості, які подавалися декларантом для здійснення митного оформлення товару, умови договору купівлі-продажу та інформацію інших документів поданих декларантом для здійснення митного оформлення.

Так, відповідно до умов контракту №20/06/2017 від 20.07.2017 року, укладеного між ТОВ "ТД "АВТОДЕТАЛІ" (Замовник) та компанією "Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD" (Підрядник) підрядник зобов`язується виготовити із власного матеріалу по технічній документації замовника продукцію в асортименті і кількості, указаних в контракті або у специфікаціях до контракту; замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу та виготовлений товар. Результатом виконаних робіт є готова продукція - запасні частини до автомобілів та сільськогосподарської техніки.

Пунктом 10 зазначеного контракту передбачено умови поставки продукції, зокрема , відповідно до п. 10.3 Підрядник зобов`язаний забезпечити фрахтування тоннажу, укласти договір перевозки продукції морським транспортом від порту відвантаження до порту призначення та нести всі витрати у відповідності з умовами поставки та Міжнародними правилами "Інкотермс" в редакції 2010 року.

Також п.п. 10.5-10.6 всі витрати по фрахту несе Підрядник, всі витрати по відвантаженню продукції в порту несе Замовник.

Отже, документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності, оскільки умовами вказаного контракту зазначено що всі витрати по фрахту несе Підрядник "Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD", проте, у супереч зазначеним умовам, в специфікації №3 від 04.09.2018 року містяться примітки стосовно того, що вартість товару встановлено на умовах поставки FOB NINGBO.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про транспортно- експедиторську діяльність» платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Відповідно до п.п.2.1.1,2.2.2 Договору транспортного експедирування №23-05-18 від 23.05.2018 р. (а.с. 31-33), наданого позивачем, до прав та обов`язків експедитора відноситься укладення договорів з перевізниками для своєчасної доставки вантажів. А відповідно до п.2.4.16 вказаного Договору до обов`язків Клієнта - позивача у справі - належить компенсація витрат Експедитору сплаченої вартості перевезення вантажу (фрахту) у випадках, коли така вартість не була сплачена контрагентом Клієнта та сплата яких необхідна для належного виконання доручення Експедитором.

Враховуючи, що за умовами поставки відповідно до специфікації контрагента позивача - поставка здійснювалась на умовах FOB NINGBO, а сам експедитор , згідно наданого до митниці та матеріалів справи для перевезення вантажу в порт України укладав відповідний договір з перевізником, який зазначений в коносаменті, згідно вимог як Договору транспортного експедирування, наданого позивачем, так і Закону України «Про транспортно- експедиторську діяльність» позивач на підтвердження вартості фрахту має надати документ про оплату саме транспортних витрат перевізнику безпосередньо або документ, який підтверджує оплату цих витрат перевізнику експедитором.

Такі документи позивачем при декларування товару до митниці, як і до судів першої та апеляційної інстанції не були надані, а отже не підтверджено суми витрат на транспортне перевезення вантажу та не усунуто виявлених працівником митниці розбіжностей.

Таким чином висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, що позивачем при митному оформленні товару було надано всі документи, які підтверджують митну вартість товару за ціною договору суперечать вимогам ст.53 МК України, яка зобов`язує декларанта подати, при митному оформленні товару в тому числі документи про підтвердження транспортних витрат та Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», який розмежовує поняття експедиторських та транспортних витрат та визначає перелік документів, якими можуть бути підтверджені саме транспортні витрати.

При цьому суд попередньої інстанції також не звернув уваги на той факт, що експедиційні послуги надавались однією особою, а фрахт - фактичне перевезення вантажу - здійснювалось іншою особою , а саме ТОВ "Прінстон" що підтверджується наданим позивачем як до митного органу так і до матеріалів справи міжнародною торгово-транспортною накладною (а.с.21).

Під час судового засідання суду апеляційної інстанції позивач зазначені розбіжності пояснив тим, що умовами договору транспортного експедирування №23-05-18 від 23.05.2018 року передбачено можливість долучати контрагентів для виконання послуг по перевезенню, однак належних доказів щодо укладення договору експедитора з безпосереднім перевізником та доказів сплати послуг безпосередньому перевізнику не надав.

Крім того, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB NINGBO, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару.

Згідно з частиною 3 статті 53 МКУ, у разі якщо документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Право органу доходів і зборів упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості закріплено частиною 5 статті 54 МКУ. Декларант у свою чергу зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина 2 статті 52 Митного кодексу України).

На виконання п.5 статті 54 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості декларанту було запропоновано надати додаткові документи.

Декларантом надані наступні документи: рахунок - фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг; банківський платіжний документ, щодо сплати транспортно-експедиційних без реквізитів засвідчення банком (печаток, підписів); копію митної декларації країни експортера.

У ході здійснення аналізу поданих разом з митною декларацією від 26.10.2018 р. №иА508030/2018/006544 та додатково наданих документів встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації, наявні розбіжності та відсутні усі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У додатково наданій на запит Митниці ДФС митній декларації країни відправлення № 17359157 складеній 11.09.2018 року зазначено номер коносамента COSU6І 85185470, датою складання якого є 17.09.2018 року, тобто більш пізня, ніж дата складання самої митної декларації, в якій коносамент зазначено. Також, в інвойсі від 04.09.2018 № НР18114 відсутні банківські реквізити.

Аналізуючи об`єктивність вартості оцінюваного товару, порівнюючи рівень заявленої митної вартості з інформацією ЄАІС ДМСУ щодо раніше визнаної (визначеної) органом доходів і зборів вартості подібних товарів встановлено, що наявна інформація про вартість таких товарів значно перевищує заявлену.

В результаті митну вартість було скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митному органі за митною декларацією № ІІА807170/2018/046410 від 25.09.2018. Рівень митної вартості товару складає 3,75 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 21207 х 3,75 дол. США/кг. =79526,25 ІІЗБ)

Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів не було застосовано у зв`язку з відсутністю інформації про вартість операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, прийнятої органом доходів і зборів з дотриманням умов, зазначених у статтях 59 і 60 Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання (обчислена вартість) вартості не можуть бути застосовані оскільки відсутні розрахункові дані необхідні для застосування цих методів.

Згідно зі статтею 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 -63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями статті 64 Кодексу, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

З огляду на вказані норми та обставини, рішення митного органу відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи все вище викладене, суд апеляційної інстанції констатує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, не застосував норми Митного кодексу України та Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», що врегульовують правовідносини, які виникли між ТОВ "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" та суб`єктом владних повноважень на час заявленого позову.

Згідно до п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України: " Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; не правильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права ".

Зважаючи на наведену норму Закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасувати це рішення повністю та ухвалити нове рішення суду про відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" повністю.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - задовольнити .

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року по справі №540/255/19 - скасувати та ухвалити нове рішення суду.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АВТОДЕТАЛІ" до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19.07.2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.