Справа № 756/15068/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 липня 2019 року № 756/15068/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Оболонського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) у вигляді відмови від розгляду заяви про відновлення права на пенсію у законодавчо визначеному розмірі від 28.09.2018, протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії та виплату пенсії у розмірі 88 відсотків від сум заробітної плати державних службовців згідно довідок Верховного Суду України від 24.09.2018 №550 (дублікат); від 24.09.2018 №459, з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 13 липня 2018 року (первинного звернення).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 адміністративну справу №756/15068/18 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 11.01.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №756/15068/18 без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачам надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Свої вимоги мотивує тим, що вона відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року отримує пенсію, яку їй було призначено на підставі довідок, виданих Верховним Судом України, про складові заробітної плати,що подавались для призначення пенсії в розмірі 88 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Однак, при обчисленні розміру пенсії відповідачем не було враховано суму інших виплат, зокрема матеріальну допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, грошову винагороду.

Також позивач зазначила, що вона має право на перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865, Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, які діяли на момент прийняття Постанови КМУ від 02.09.2015 року № 644. 31.05.2017 року вона звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок призначеної їй пенсії на підставі вищевказаних довідок. Листом від 02.06.2017 року № 31357/04 відповідач відмовив позивачу у задоволенні її вищевказаних вимог. Позивач вважає, що на сьогоднішній день існують всі законні підстави для перерахунку раніше призначеної їй пенсії.

Відповідач не надав до суду відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що позивач працювала на посаді головного консультанта в Верховному Суду України та як державному службовцю позивачу було присвоєно 5 ранг.

На даний час позивач, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року у розрахунку 88% від заробітної плати.

13.07.2018 року позивач звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з врахуванням інших виплат, отриманих протягом 2007-2009 років згідно з довідкою Верховного Суду України від 04.07.2018 року № 252-736/0/8-18, а також відповідно до довідки №500 та №501 від 04.07.2018 року.

Листом від 27.07.2018 року № 47955/02 відповідач відмовив позивачу у задоволенні її вищевказаних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та метеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода згідно з постановою КМУ від 24.02.2003 року № 212 «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов`язків`входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Крім того, ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналізуючи положення статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», слід прийти до висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічну правову позицію з приводу необхідності включення виплат, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до сум заробітної плати з якої обраховується пенсія висловив Верховний суд України у постановах від 20.02.2012 року по справі № 21-430а11, від 28.05.2013 року по справі № 21-97а13, від 03.06.2014 року по справі № 21-134а14.

Зокрема, у постанові від 03.06.2014 року (справа № 21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З наявної у матеріалах справи наданої позивачеві за місцем роботи довідки Верховного Суду України №500 від 04.07.2018 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на всі виплати за період з лютого 2007 року по січень 2009 року, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється, виходячи з сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент, виникнення права на перерахунок пенсії. Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час виникнення права на перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсій державного службовця встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року.

Згідно п.4 Постанови Кабінету Міністрів № 865 від 31.05.2000 року (в редакції на час виникнення права на перерахунок пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року № 432-ІV « Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» визначається у такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на час перерахунку; іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, враховуються в розмірах, установлених КМУ на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.5 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених зокрема ЗУ «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються з огляду на наступне.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне грошове утримання призначається відповідно до Законів України «Про державну службу».

Таким чином зміни, внесені до Закону України «Про державну службу» Законом № 213-VІІІ, стосуються саме призначення пенсій, а не перерахунків таких.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Таким чином, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, у тому числі Законом України «Про державну службу», є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо нерозгляду заяви про відновлення права на пенсію у законодавчо визначеному розмірі від 28.09.2018 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та виплату пенсії у розмірі 88% від сум заробітної плати державних службовців згідно довідок Верховного Суду України від 24.09.2018 року №550 та від 24.09.2018 року №459, з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 13 липня 2018 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 705,00 (сімсот п`ять гривень 00 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 цього Кодексу.

Суддя І.А. Качур