Справа № 120/1935/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в зупиненні провадження у справі

м. Вінниця

16 липня 2019 р. Справа № 120/1935/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ніконової Тетяни Василівни

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Портянка Олександра Володимировича

розглянувши у відкритому судовому в порядку спрощеного позовного провадженння клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, б. 45, м. Київ, 03035)

про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 16.07.2019 року.

16.07.2019 року за вх. № 36626 представником відповідача надано до суду клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що під час прийняття оскаржуваного позивачем наказу № 166-ВК від 21.02.2019 року враховувалась наявність наказу відповідача «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 859-вк від 01.10.2018 року. В свою чергу, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 року у справі № 0240/3661/18-а наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 859-вк від 01.10.2018 року було визнано протиправним та скасовано. Відповідач, не погоджуючись з вказаною постановою суду апеляційної інстанції та вважаючи її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскаржив її до касаційної інстанції. Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2019 року було відкрито касаційне провадження у справі № 0240/3661/18-а за скаргою відповідача на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 859-вк від 01.10.2018 року. Відповідач вважає, що обставини, які досліджувались у справі № 0240/3661/18-а, є істотними та такими, що мають важливе значення й для вирішення даної справи. Крім того, відповідач вказує, що ним 27.06.2019 року отримано від Національного агентства державної служби України обов`язкову для виконання вимогу № 73 від 25.06.2019 року щодо скасування наказу № 166-ВК від 21.02.2019 року. З цією вимогою позивач також не погоджуються та вважає такою, що прийнята з порушенням вимог, чинного законодавства, тому й звернувся до суду. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі № 640/12303/19 про визнання протиправною та скасування вимоги № 73 від 25.06.2019 року. Рішення у справі № 640/12303/19, на думку відповідача, безпосередньо впливатиме на розгляд даної справи. За таких обставин, зважаючи на об`єктивну неможливість, на думку відповідача, розгляду справи, останній просить зупинити провадження у справі № 120/1935/19-а до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/12303/19 та до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 0240/3661/18-а.

У судовому засіданні 16.07.2019 року представник відповідача вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача та власне сам позивач проти задоволення клопотання про зупинення провадження у даній справі заперечували та вказували, що у справі наявні всі необхідні докази для розгляду її по суті. Клопотання відповідача щодо зупинення провадження по справі вважають затягуванням розгляду цієї справи. Посилались на практику Верховного суду стосовно того, що розгляд справи у касіційному порядку не є перешкодою для розгляду іншої справи.

Розглянувши клопотання відповідача, заслухавши сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі визначені ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз вказаного вище положення доводить, що зупинення провадження у справі за цією підставою є обов`язком, а не правом суду. Водночас, законодавство містить пересторогу від зловживань сторін своїми процесуальними правами та від безпідставного затягування розгляду справи, а саме: суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Крім цього, у суду повинна бути у наявності саме об`єктивна неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої справи.

При цьому, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному окремому випадку повинен з`ясувати, по-перше, яким чином пов`язана справа, що розглядається судом, зі справою, що розглядаються іншим судом. По-друге, чим обумовлена неможливість розгляду даної справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зв`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збір і оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, які мають значення для цієї справи. В свою чергу, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовим рішенням (у тому числі, в його мотивувальній частині), а не правову оцінку таких обставин, здійснених іншим судом.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи, суд має орієнтуватись на достатність правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «Про накладення дисциплінарного стягнення» № 166-ВК від 21.02.2019 року. Вказаний наказ прийнятий з огляду на повторний протягом року дисциплінарний проступок. Вперше протягом року позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності наказом № 859-вк від 01.10.2018 року. Саме останній був визнаний протиправним та скасований постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, яка на разі знаходиться на перегляді в касаційній інстанції. Між тим, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, тобто постанова Сьомого апеляційного суду від 21.03.2019 року набула законної сили в день прийняття, а перегляд її Верховним Судом на разі жодним чином не впливає на її чинність та законності. Вказана постанова обов`язкова до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що обставини, що досліджуються у справі № 0240/3661/18-а є істотними та такими, що мають важливе значення для вирішення цієї справи, з огляду на те, що суд касаційної інстанції, згідно положень ч. 2 ст. 341 КАС України, не має права встановлювати обставини, що не були встановленні у рішенні або постанові суду чи відхилені ним. Вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. При чому, суд касаційної інстанції виключно на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Таким чином, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а не встановлює нові фактичні обставини справи. Від так, ті обставини, що встановлені в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 року, є достатніми для розгляду даної справи по суті в межах дослідження системності дисциплінарних порушень позивача.

Не вважає перешкодою для розгляду даної справи суд й те, що відповідач оскаржує вимогу Національного агентства державної служби України № 73 від 25.06.2019 року в Окружному адміністративному суді міста Києва, з огляду на наступне. Відповідач вказану вимогу не виконав, а її оскарження відбулось вже після звернення позивача до суду з даним позовом. Крім того, суд не приймає до уваги припущення відповідача про те, що за результатами розгляду справи Окружним адміністративним судом міста Києва, є можливе позасудове врегулювання спору, який є предметом розгляду даної справи, адже абсолютно всі рішення суду повинні гуртуватись на об`єктивних даних, а не припущеннях сторін по справі.

Суд констатує, що розгляд іншими судами пов`язаних справ не створює, в даному випадку, об`єктивної неможливості розгляду справи по суті. Всі обставини по цій справі суд має можливість встановити самостійно на підставі тих доказів, що надаються сторонами під час судового розгляд у справи.

Крім цього, вирішуючи питання про відмову в зупинення провадження у даній справі, суд виходив з того, що завданням адміністративного судочинства в силу вимог ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі.

Керуючись ст. 2, 236, 248, 256, 325, 341 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України про зупинення провадження у справі № 120/1935/19-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 22.07.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна