Справа № 160/2418/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року Справа № 160/2418/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участі: секретаря судового засідання Бутенко П.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - Кравченко П.В.,
розглянувши у місті Дніпрі у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 15.03.2019 надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 30.11.2018 року № 5079 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправність оскарженого наказу, яким до нього, за вчинення дисциплінарного поступку, що виразився у невжитті заходів щодо опечатування речових доказів у спосіб, що унеможливлює зняття бирки (зміну або її пошкодження), застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. За позицією позивача, викладені у наказі формулювання інкримінованого проступку є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки відповідні дії, що були вчиненні ним у рамках кримінального провадження стосовно речового доказу автомобіля марки Мерседес АЕ 9988НК відповідали вимогам Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104, зокрема: ОСОБА_1 зазначає, що ним у максимально можливий спосіб опечатано автомобіль і вкрито його плівкою для зменшення впливу атмосферних явищ та у подальшому здано на відповідальне зберігання до КВП ГУНП у Дніпропетровській області. Крім того, позивач посилається на необ`єктивні висновки службового розслідування, під час якого не встановлено ані дату знищення пломб, ані фактори, через які пломби було знищено та взагалі не встановлено жодних шкідливих наслідків, що мали наслідком знищення цих пломб. Окрім того зауважує, що відповідачем при визначенні виду дисциплінарного стягнення не враховано тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, відсутність заподіяної шкоди, а також попередньої повідки позивача, який з початку несення служби у органах поліції жодних дисциплінарних стягнень не мав. З підстав викладеного, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких останній вказує про необґрунтованість позовних вимог, посилаючись на неналежне виконання позивачем обов`язку щодо закріплення на речовому доказі - автомобілі марки Мерседес НОМЕР_1 9988 НОМЕР_2 бирки у спосіб, що унеможливлює її зняття, зміну або пошкодження. Вказані обставини відповідач пов`язує з особистою недисциплінованістю ОСОБА_1 , свідомому порушенні останнім вимог чинного законодавства, що призвело до порушення цілісності бирок на вилученому в якості речового доказу автотранспорті, та як наслідок, порушення умов його зберігання у Криворізькому ВП. Також відповідач звертає увагу, що визначення виду дисциплінарного стягнення стосовно поліцейського перебуває у площині дискреційних повноважень прямого начальника та при визначені його (стягнення) виду враховано тяжкість проступку, обставини, за яких воно скоєно, а також ставлення позивача до виконання службових обов`язків. З підстав викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, а також поновлено позивачу строк звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні позивач та представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із таких міркувань.
Судом встановлено і не заперечується учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 , проходив службу в органах Національної поліції України на посаді старшого слідчого відділу СУ ГУНП у званні старший лейтенант поліції.
Судом також встановлено, що 19.11.2017 року у рамках кримінального провадження позивачем вилучено та визнано в якості речового доказу автомобіль Мерседес НОМЕР_1 НОМЕР_3 , який після опечатування, того ж дня був переданий до КВП ГУНП у Дніпропетровській області на відповідальне зберігання, на підтвердження чого у Журналі обліку автотранспортних засобів, прийнятих на зберігання Криворізьким ВП № 145 міститься відповідний запис (номер 30).
15.11.2018 до ГУНП надійшла доповідна записка заступника Голови Національної поліції, генерала поліції третього рангу Клименка І.В. від 13.11.2018 «Про результати цільової перевірки ВЗА ЦОП та територіальних органів ГУНП в Дніпропетровській області», зі змісту якої вбачається, що з метою перевірки стану службової дисципліни, автотранспортної діяльності в межрегіональних територіальних органах НП, комісією Національної поліції України у період з 05 по 11 листопада 2018 року, на підставі наказу НПУ від 02.11.2018 № 1001, здійснено перевірку стану автотранспортної діяльності, за результатами якої виявлено ряд порушень.
З метою перевірки відомостей, викладених у вищевказаній доповідній записці, наказом від 21.11.2018 року № 4943 призначено службове розслідування за фактом виявлення недоліків.
У ході проведеного службового розслідування встановлено, що під час перевірки 07.11.2018 Криворізького відділу поліції (далі - КВП) ГУНП на території підрозділу зберігались окремі транспортні засоби, зокрема автомобіль Мерседес АЕ НОМЕР_3 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, однак в порушення вимог пункту 3 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104 (далі Порядок), належним чином не опечатаний.
Позивачем під час проведення службового розслідування надані пояснення, в яких останній зазначив, дійсно 19.11.2017 у рамках кримінального провадження вилучив автомобіль Мерседес НОМЕР_1 НОМЕР_3 , який був опечатаний та зданий на зберігання до Криворізького ВП. Останній раз старший слідчий відділу СУ ГУНП, старший лейтенант поліції Гаркавий М.С. опечатував автомобіль 29.08.2018.
На підставі вказаного висновку службового розслідування, відповідачем прийнято наказ від 30.11.2018 року № 5079 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП», яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абз. 2 п. 3 та п. 10, 11 Порядку, посадових інструкцій, вчинення дисциплінарного поступку, що виразився у невжитті заходів щодо опечатування речових доказів у спосіб, що унеможливлює зняття бирки, зміну або її пошкодження, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.
Вважаючи вказаний наказ в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить із того, що спірні правовідносини регулюються Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, який набрав чинності 07.10.2018.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною 1 статті 19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Частиною 2 статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Так, Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут НПУ), який, відповідно до преамбули, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина 2 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ).
Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського, зокрема, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту НПУ за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту НПУ).
Згідно з частинами 3, 5 статті 13 Дисциплінарного статуту НПУ до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно з частинами 1-4 статті 15 Дисциплінарного статуту НПУ проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Пунктом 8.1 вказаної Інструкції передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.
Частинами 1-2 статті 19 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Відповідно до частин 7-8 статті 19 Дисциплінарного статуту НПУ у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Як вже встановлено судом, оскаржений наказ прийнятий відповідачем за результатами службового розслідування, у ході проведення якого встановлено, неналежне виконання позивачем обов`язку щодо закріплення на речовому доказі - автомобілі марки Мерседес НОМЕР_1 9988 НОМЕР_2 бирки у спосіб, що унеможливлює її зняття, зміну або пошкодження, що є порушенням п.3, пунктів 10 і 11 Порядку.
Так, пунктом 3 Порядку визначено, що речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані.
Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.
На речові докази, які не можуть бути належним чином упаковані через громіздкість чи з інших причин, прикріплюється бирка у спосіб, що унеможливлює її зняття, зміну або пошкодження.
На упаковці (бирці) проставляються підписи осіб, які брали участь у процесуальній дії, та зазначається інформація про вміст упаковки, найменування проведеної процесуальної дії, дата її проведення та номер кримінального провадження.
Згідно із пунктом 5 того ж Порядку, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей.
Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, прокурора (пункт 6).
Пунктами 10 і 11 Порядку визначено, що взяття на облік речових доказів проводиться не пізніше наступного дня після їх вилучення (отримання) шляхом внесення відповідного запису до книги обліку. У разі коли облік речових доказів у книзі обліку не може бути проведений своєчасно з об`єктивних причин (значна віддаленість місця вилучення (отримання) речових доказів від місцезнаходження органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ тощо), такий облік повинен проводитися в день їх фактичної доставки. Якщо день, в який повинен бути проведений облік речових доказів, припадає на святковий або інший неробочий день, їх облік проводиться у перший після нього робочий день.
Запис про вилучені (отримані) речові докази робиться у книзі обліку відповідальною особою на підставі протоколу, в якому зафіксовано факт їх вилучення (отримання), поданого слідчим, який здійснює кримінальне провадження.
Записи робляться у книзі обліку в хронологічному порядку, інформація про кожний речовий доказ зазначається окремо. У разі коли робляться записи про кілька однорідних речових доказів, зазначаються їх найменування, кількість, вага, об`єм (залежно від виду вилучених речей або документів).
Якщо речові докази залишаються в матеріалах кримінального провадження і не здаються на зберігання до обладнаного приміщення чи спеціального сейфа або передаються на зберігання до іншого місця зберігання, визначеного в цьому Порядку, в книзі обліку робиться відповідна відмітка із зазначенням прізвища слідчого, який здійснює кримінальне провадження.
Після передачі речових доказів до іншого місця зберігання, визначеного у цьому Порядку, слідчий у строки, зазначені в пункті 10 цього Порядку, зобов`язаний надати відповідальній особі копії документів, які підтверджують факт передачі речових доказів.
Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (пункт 20 Порядку).
Пунктом ж 8 зазначеного Порядку визначено, що відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.
У той же час, відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що призначається наказом керівника такого органу або слідчого підрозділу відповідно до повноважень (далі - відповідальна особа). Згідно із зазначеним наказом з числа посадових осіб органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, призначається також особа, яка заміщує відповідальну особу в разі її відпустки, відрядження чи тривалої відсутності з інших причин, та особа, в якої на відповідальному зберіганні знаходиться дублікат ключів від обладнаного приміщення чи спеціального сейфа.
Тобто, зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальною особою за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні, зокрема: у приміщенні зі зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, є відповідна посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що призначається наказом керівника такого органу або слідчого підрозділу відповідно до повноважень.
Так, судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 19.11.2017 року у рамках кримінального провадження позивачем вилучено та визнано в якості речового доказу автомобіль Мерседес НОМЕР_1 НОМЕР_3 , який після опечатування, того ж дня був переданий до КВП ГУНП у Дніпропетровській області на відповідальне зберігання до КВП ГУНП у Дніпропетровській області, на підтвердження чого у Журналі обліку автотранспортних засобів, прийнятих на зберігання Криворізьким ВП № 145 міститься відповідний запис (номер 30).
Таким чином, позивачем дотримано вимоги Порядку щодо взяття на облік речових доказів не пізніше наступного дня після їх вилучення (отримання) шляхом внесення відповідного запису до книги обліку та подальшої передачі до відповідальної особи на зберігання в обладнаному приміщенні.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що під час передачі речового доказу, у відповідальної особи виникли сумніви у частині опечатування речового доказу, переданого на зберігання.
Крім того, відповідачем не заперечується, що позивачем з моменту вилучення та визнання в якості речового доказу автомобіль Мерседес АЕ НОМЕР_3 та до моменту передачі матеріалів кримінального провадження до прокуратури (29.08.2018 року), здійснювався огляд вказаного доказу.
За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо вчинення позивачем під час виконання службових обов`язків дисциплінарного поступку, оскільки відповідні дії з приводу вилучення та визнання в якості речового доказу автомобіля Мерседес АЕ НОМЕР_3 , а також його опечатування вчинялися позивачем у відповідності до вимог законодавства України.
Слід також зазначити, що пошкодження бирки на доказі, яка (бирка) за своїми властивостями є фактично листом паперу, після спливу більш ніж року після її закріплення, на переконання суду не повинно ототожнюватися з вчиненням позивачем дисциплінарного проступку, оскільки вказані обставини не залежать від волі останнього та зводяться до забезпечення слідчих такими засобами (бірками тощо), які за своїми хімічно-фізичними властивостями зможуть унеможливлювати їх зняття, зміну або пошкодження.
Крім того, відповідачем помилково покладено відповідальність за збереження речового доказу на позивача, який після вилучення був переданий на відповідальне зберігання посадовій особі органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що застосовуючи до позивача за оскарженим наказом (у частині) дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим такий наказ підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
У той же час, судові витрати на професійну правничу допомогу стягненню не підлягають з огляду на відсутність доказів, що підтверджували б такі витрати.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.11.2018 року № 5079 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .
Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 24 травня 2019 року.

Суддя Л.Є. Букіна