Справа № 1.380.2019.001983
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1.380.2019.001983

22 липня 2019 року

зал судових засідань № 10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.,

за участю:

представника позивача Завади Т.Р.,

представника відповідача Гарасиміва В.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішень.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Берінгім» (місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 280) звернулося до суду з позовом до Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200459/2 від 28.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UА 209000/2019/200456/2 від 28.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200432/2 від 25.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UА 209000/2019/200427/2 від 22.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200420/2 від 21.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200418/2 від 21.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200415/2 від 21.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200400/2 від 19.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200401/2 від 19.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UА 209000/2019/200377/2 від 14.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200380/2 від 14.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200369/2 від 12.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200358/2 від 12.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200351/2 від 11.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200345/2 від 11.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200325/2 від 05.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200315/2 від 04.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200303/2 від 01.03.2019;

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200301/2 від 01.03.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до митного оформлення декларацій для підтвердження задекларованої митної вартості декларантом подавалися всі необхідні документи, які не містять жодних розбіжностей. В оскаржуваних документах не зазначено, яких саме документів, визначених положеннями Митного кодексу України не надав декларант. Наведені в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості причини неможливості визнання задекларованої вартості товару є формальними і такими, що не відповідають правилам заповнення рішень про коригування митної вартості. Викладені митним органом положення щодо не зазначення чи часткового зазначення відомостей у вантажній декларації не підпадають під ознаки визначені положенням ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки не вказують на наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. В самих рішеннях про коригування митної вартості зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування. Такий підхід до формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечить положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. Тому митний орган при прийнятті оскаржуваних рішень про коригування митної вартості діяв поза межами способу визначеного законодавством України для прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідач, Львівська митниця ДФС, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Під час здійснення митного контролю за митними деклараціями позивача опрацьовувалася інформація, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. Відповідно до ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість може бути визнана. На вимогу декларантом додаткові документи не надсилалися. За результатами розгляду всіх наданих документів Львівська митниця ДФС дійшла висновку, що, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за резервним методом.

У строк, встановлений судом, від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими, оскільки відповідачем у своєму відзиві не наведено переконливих доказів та заперечень щодо протиправності прийняття оскаржуваних рішень, хоча обов`язок доведення правомірності прийняття оскаржуваних рішень покладений саме на суб`єкта владних повноважень. На думку представника позивача, для висновку про наявність розбіжностей між документами, поданими на підтвердження митної вартості товарів, необхідно правильно встановити зміст цих документів як доказів у митній справі. Посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості. За таких обставин, наведена в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості причина неможливості визнання задекларованої вартості товару є формальною. Просив суд задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях наданих суду в усній та письмовій формі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Судом установлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» () та компанією «Tell-Tex Gmbh» (Швейцарія) укладено контракт №1-BERI-TELL від 18.04.2018. За умовами цього контракту Продавець продає, а Покупець купляє одяг, взуття, речі, що були у використанні (секонд хенд). Кількість і асортимент Товару вказуються в інвойсах.

На виконання вказаного контракту ТзОВ «Берінгім» до митного оформлення подано наступні митні декларації, а саме:

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/126270;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/126200;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/126200;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/124303;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/123858;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/123841;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/123815;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/122952;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/122996;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/121483;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/121469;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/l 20545;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/120561;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/120140;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/120105;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/118584:

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/l 18104;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/117764;

- ВМД ІМ 40 MUA209140/2019/117750 за кодами товарів 63090000 «Одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand) - 3-ї, 2-ї, 1-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг. Ступінь зношеності не перевищує 25%». Задекларована вартість за одиницю 1,2USD; за кодом «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї,2-ї,3-ї категорії. Ступінь зношення не перевищує 25%». Задекларована вартість за одиницю 1,22 USD; за кодом «Речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортименті: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін. Ступінь зношеності не перевищує 25%». Задекларована вартість за одиницю 1,2 USD.

Не погоджуючись із заявленою митною вартістю Львівська митниця ДФС приймала рішення про коригування митної вартості товарів згідно з якими проведено наступні коригування митної вартості:

- за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,4401 USD;

- за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,4401 USD;

- за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,4401 USD.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості відповідач наводить формулювання, що «митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за резервним методом, оскільки не відповідає умовам ст. 64 Митного кодексу України та Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. У ДМВ вказано джерело інформації, що використовувалось для визначення митної вартості, котре є неактуальним по часовим параметрам. Також, відповідач стверджує, що «митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у п. 2-3 статті 53 Митного кодексу України. Зазначено, що за результатами контролю проведеного на підставі ст. 54 МК України встановлено, що:

-у фактурі повинна бути передоплата, відповідно до п.5.2 контракту (можлива передоплата), проте до митного оформлення жодного платіжного документу не додано; (рішення UA 209000/2019/200459/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200456/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200432/2 від 25.03.2019, рішення UA 209000/2019/200427/2 від 22.03.2019, рішення UA 209000/2019/200420/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200418/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200415/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200400/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200401/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200377/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200380/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200369/2 від 12.03.2019, рішення UA 209000/2019/200358/2 від 12.03.2019, рішення UA 209000/2019/200345/2 від 11.03.2019, рішення UA 209000/2019/200325/2 від 05.03.2019, рішення UA 209000/2019/200315/2 від 04.03.2019);

- графи CMR 15,17, 18 - незаповнені, графи 21, 23 - неповні відомості(рішення UA 209000/2019/200459/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200456/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200432/2 від 25.03.2019, рішення UA 209000/2019/200420/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200418/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200415/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200400/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200401/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200377/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200380/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200358/2 від 12.03.2019, рішення UA 209000/2019/200325/2 від 05.03.2019, рішення UA 209000/2019/200315/2 від 04.03.2019);

-не заповнено усі графи CMR (рішення UA 209000/2019/200351/2 від 11.03.2019);

- у контракті №1/2 від 20.07.2018 у п.8 Гарантії - зазначено, що продавець продає товар без дефектів, відповідає технічним вимогам та стандартам (чи товар «Секонд-хенд» може бути без дефектів) (рішення UA 209000/2019/200351/2 від 11.03.2019, рішення UA 209000/2019/200303/2 від 01.03.2019, рішення UA 209000/2019/200301/2 від 01.03.2019);

- у графі CMR 3 - місце розвантаження зазначено Chmeielnicki, а умови поставки CPT Lviv (рішення UA 209000/2019/200369/2 від 12.03.2019);

- у графі CMR 5 - відсутній номер інвойсу (рішення UA 209000/2019/200303/2 від 01.03.2019, рішення UA 209000/2019/200301/2 від 01.03.2019);

- контракт не відповідає вимогам ст. 254 Митного кодексу України(рішення UA 209000/2019/200459/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200456/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200432/2 від 25.03.2019, рішення UA 209000/2019/200427/2 від 22.03.2019, рішення UA 209000/2019/200420/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200418/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200415/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200400/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200401/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200377/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200380/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200369/2 від 12.03.2019, рішення UA 209000/2019/200358/2 від 12.03.2019, рішення UA 209000/2019/200325/2 від 05.03.2019, рішення UA 209000/2019/200315/2 від 04.03.2019);

- висновок, зазначений у графі 44 МД №19-09/239 від 04.07.2018 стосується іншої партії товару, а ціни, зазначені у висновку, є актуальними протягом листопада 2018 року (рішення UA 209000/2019/200459/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200456/2 від 28.03.2019, рішення UA 209000/2019/200432/2 від 25.03.2019, рішення UA 209000/2019/200420/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200418/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200415/2 від 21.03.2019, рішення UA 209000/2019/200400/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200401/2 від 19.03.2019, рішення UA 209000/2019/200377/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200380/2 від 14.03.2019, рішення UA 209000/2019/200369/2 від 12.03.2019, рішення UA 209000/2019/200358/2 від 12.03.2019, рішення UA 209000/2019/200345/2 від 11.03.2019, рішення UA 209000/2019/200325/2 від 05.03.2019, рішення UA 209000/2019/200315/2 від 04.03.2019).

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів згідно з переліком ч. 3-4 ст. 53 Митного кодексу України.

Відповідачем зазначено, що неможливо застосувати методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичності та подібні (аналогічні) товари, методи 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД UA209150/2019/004187 від 15.03.2019, МД UA205090/2019/38453 від 18.03.2019, МД UA209150/2019/575 від 15.01.2019, МД UA209180/2019/2263 від 16.01.2019.

Також митним органом прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення у зв`язку із неможливістю завершення митного оформлення у зв`язку із невірно заповненими графами гр. 12,45,43,44 ВМД, відповідно до рішень про коригування митної вартості (порушено умови декларування передбачені п. 1 п.8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 20.05.12 №450), а саме:

- картку відмови №UA209140/2019/00674 від 28.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00671від 28.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00641 від 25.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00629 від 22.03.2019;

- картку відмови №UA209l40/20l9/00617 від 21.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00618 від 21.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00616 від 21.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00588 від 19.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00589 від 19.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00556 від 14.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00559 від 14.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00542 від 12.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00531 від 12.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00524 від 11.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00517 від 11.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00483 від 05.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00467 від 04.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00453 від 01.03.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/00450 від 01.03.2019.

Не погоджуючись із таким рішеннями відповідача, вважаючи їх незаконними, та такими, що порушує права позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Судом установлено, що задекларована митна вартість визначалася декларантом на підставі положень контракту 1-BERI-TELL від 18.04.2018, положень відповідних інвойсів. Також вартість товару відображена у митних деклараціях країни відправлення, що долучалися при поданні первинних митних декларацій.

За умовами контракту 1-BERI-TELL від 18.04.2018 та наданих до митного оформлення інвойсів встановлено умови поставки EXW st.Gallen відповідно до умов міжнародної торгівлі ІNCOTERMS, а тому вартість доставки включена у вартість самого товару.

Вказані документи не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, якості та ціни задекларованих товарів. Як встановлено із оскаржуваних рішень про коригування митної вартості декларантом на вимогу митного органу надавались додаткові документи, які підтверджують задекларовану митну вартість.

Окрім того, декларантом на підтвердження задекларованої вартості товару додатково в межах судового розгляду надано платіжні доручення в іноземній валюті про оплату за поставлені відповідно до виставлених інвойсів, а саме:

-платіжне доручення №7 від 27.02.2019;

-платіжне доручення №8 від 06.03.2019;

-платіжне доручення №10 від 07.03.2019;

-платіжне доручення №11 від 13.03.2019;

-платіжне доручення № 12 від 20.03.2019;

-платіжне доручення №13 від 21,03.2019;

-платіжне доручення №14 від 27.03.2019;

-платіжне доручення №15 від 02.04.2019;

-платіжне доручення №16 від 03.04.2019.

Щодо правомірності витребування додаткових документів у декларанта судом встановлено наступне.

Оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості визначено, що «митна вартість не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у п. 2-3 ст. 53 Митного кодексу України».

При поданні до митного оформлення перелічених декларацій позивачем додавались наступні документи: рахунки-фактури (інвойси), автотранспортні накладні, сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR.1, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, зовнішньоекономічний договір 1-BERI-TELL, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), договір (контракт) про перевезення, заява про включення товарів до зеленого переліку відходів, сертифікати дезінфекції, копії митних декларацій країни відправлення (долучені до частини декларацій).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з приписами Наказу Міністерства фінансів №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни товару» встановлено, що за правилами заповнення графи 33 рішення про коригування митної вартості «У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст.53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості».

Суд зауважує, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не визначено, яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу декларант не надав. Тому, наведені в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості причини неможливості визнання задекларованої вартості товару є формальними і такими, що не відповідає правилам заповнення рішень про коригування митної вартості.

Щодо посилання представника відповідача на те, що «у графі 5 СМR відсутній номер інвойсу», то суд зазначає таке.

Статтею 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19.05.1956) Ратифікованої Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» встановлено обов`язкові реквізити вантажної накладної (CMR), зокрема, вантажна накладна містить такі дані:

a) дата і місце складання вантажної накладної;

b) ім`я та адреса відправника;

с) ім`я та адреса перевізника;

d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки;

e) ім`я та адреса одержувача;

f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення;

g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць;

h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу;

і) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу);

j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей;

к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

Відповідно зазначення номеру інвойсу в CMR є необов`язковим реквізитом вантажної декларації і не впливає на визначення кількісних значення імпортованого товару.

Щодо посилання представника відповідача на те, що «контракт не відповідає вимогам ст. 25 МК України», то суд зазначає таке.

Положенням ст. 254 Митного кодексу встановлено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Положеннями вказаної статті чітко передбачено, що Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. Такої вимоги митним органам не здійснено. Крім того, контракт, на підставі якого було здійснено поставку товару викладений українською та англійською мовами. Такий контракт є однаковим для всіх поданих до оформлення пакетів документів, проте недоліки, щодо невідповідності ст. 254 викладено лише в частині оскаржуваних рішень про коригування митної вартості.

Щодо посилання представника відповідача на те, що «висновок зазначений у гр. 44 МД №19-09/394 від 27.11.2018 стосується іншої партії товару, а ціни зазначені у висновку є актуальними протягом листопада 2018року», то суд зазначає таке.

Вказана обставина жодним чином не обґрунтовує наявність обставин визначених положенням ч. 3 ст. 53 Митного кодексу. Ця обставина і положення висновку експерта жодним чином не обґрунтовує підставіть коригування митної вартості проведеної митним органом.

Щодо посилання представника відповідача на те, що «у фактурі відсутні відомості щодо оплати відповідно до п. 5.2 контракту (можлива передоплата)», то суд зазначає таке.

Верховний суд у Постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду 20.02.2018 в справі №803/49/16 зазначив, що строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару.

Зазначене не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки саме по собі не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Щодо посилання представника відповідача на те, що «у контракті №1/2 від 20.07.18 у п.8 Гарантії- зазначено, що продавець продає товар без дефектів, відповідає технічним вимогам та стандартам», то суд зазначає таке.

Положенням п. 8.1 Контракту 1-BERI-TELL від 18.04.2018 передбачено, що «продавець гарантує Покупцю, що проданий Покупцю товар: якісний, придатний до його експлуатації, підходить до цілей Покупця». Вказане застереження є звичайним застереженням щодо якості товару і не може бути підставою для коригування заявленої митної вартості.

Щодо посилання представника відповідача на те, що «графи 15,17,18 CMR незаповнені, гр. 21,23 - неповні відомості», то суд зазначає таке.

Викладеною вище нормою ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу встановлено перелік обов`язкових даних, що повинні бути відображені в вантажній накладній. Зазначені положення щодо незазначених чи частково зазначених відомостей у вантажній декларації не підпадають під ознаки визначенні положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу, оскільки не вказують на наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Щодо посилання представника відповідача на те, що «відсутні зовнішньоекономічний контракт, заявка на перевезення, експортна декларація», суд зазначає таке.

З карток відмови видно, що при поданні первинних митних декларацій позивачем долучено наступні документи: рахунок-фактура (інвойс), автотранспортна накладна, декларація про походження товару, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів, доповнення до цього договору, договір (контракт) на перевезення, заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари що включені до Зеленого переліку відходів, сертифікат дезінфекції.

Із переліченого вище до митних декларацій у цій справі долучено контракти купівлі-продажу товару (1-BERI-TELL) та контракт на перевезення (BERI/01). Тому, вказана обставина про відсутність контракту не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, положенням ч. 2 ст. 53 Митного кодексу чітко визначено перелік документів, який підтверджує митну вартість задекларованих товарів. В такому переліку документів відсутні зазначені митним органом документи, а саме: заявка на перевезення та експортна декларація. Також митним органом не обґрунтовано необхідності подання декларантом додаткових документів (експортної декларації, заявки на перевезення) у відповідності до положення ч.3 ст. 53 Митного кодексу. Вказані відомості не можуть слугувати підставою для винесення рішення про коригування митної вартості.

Також, з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості судом встановлено, що митний орган не застосовує метод 2а, 2б з причин відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні товари та подібні (аналогічні) товари, методі 2в та 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Окрім цього визначається, що джерелом для коригування митної вартості слугували МД UA209150/2019/004187 від 15.03.2019, МД UA205090/2019/38453 від 18.03.2019, МД UA209150/2019/575 від 15.01.2019, МД UA209180/2019/2263 від 16.01.2019.

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно із Правилами заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 вказаного Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Також, суду не надано будь-яких підтверджень щодо виявлених митним органом ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів позивачем. В ході судового розгляду не здобуто доказів і щодо під ставності виникнення сумніву у правильності визначення задекларованої вартості цих товарів.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №821/1617/18, від 21.12.2018 за №815/1670/17, від 07.08.2018 за № 808/1619/16, а тому суд, у відповідності до вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує такі при вирішенні даної справи.

Відповідач в оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів та картках відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не вказав на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чине визначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Про обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом зазначено також у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у відповідача були наявні всі документи для визначення митної вартості за ціною контракту щодо товарів, які імпортувались за цими договором та контрактом, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст.58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за цінами Контракту №1-BERI-TELL від 18.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» та компанією «Tell-Tex Gmbh» (Швейцарія).

На підставі наведеного, суд зазначає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості імпортованого товару за цінами Контракту №1-BERI-TELL від 18.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» та компанією «Tell-Tex Gmbh» (Швейцарія), а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митних деклараціях.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 7584,78грн, що підтверджується платіжним дорученням №86 від 18.04.2019.

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200459/2 від 28.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UА 209000/2019/200456/2 від 28.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200432/2 від 25.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UА 209000/2019/200427/2 від 22.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200420/2 від 21.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200418/2 від 21.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200415/2 від 21.03.2019

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200400/2 від 19.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200401/2 від 19.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UА 209000/2019/200377/2 від 14.03.2019;

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200380/2 від 14.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200369/2 від 12.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200358/2 від 12.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200351/2 від 11.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200345/2 від 11.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200325/2 від 05.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200315/2 від 04.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200303/2 від 01.03.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA 209000/2019/200301/2 від 01.03.2019.

Стягнути з Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» (місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 280, ) судовий збір в сумі 7584 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 78копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням пп. 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.07.2019.

Суддя Лунь З.І.