Справа № 120/1539/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2019 р. Справа № 120/1539/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ніконової Тетяни Василівни

представника позивача: Желіховського Володимира Миколайовича

представника відповідача: Андріюк Ольги Олексіївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпроектбуд» (вул. Стеценка, б. 75а, оф. 4, м. Вінниця, 21009)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, Вінницька обл., 21100)

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпроектбуд» (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що 25.01.2019 року відповідачем за результатами камеральної перевірки складено акт № 3664/50-05/37618365 щодо порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість. На підставі вказаного акту було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення № . Проте ні акт, ні податкове повідомлення-рішення позивачем отримано так і не було. 18.04.2019 року відповідач відобразив податковий борг згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в електронному кабінеті платника податків. Ознайомившись з інформацією з електронного кабінету, позивач звернувся до відповідача з проханням надати розгорнуту інформацію щодо нарахування податкового боргу. За результатами розгляду вказаного звернення, позивачеві надійшов лист, до якого, зокрема, було додано й оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач з податковим повідомлення-рішенням не погоджується та вважає його протиправним, оскільки податкові накладні складені на постачання неплатнику податку на додану вартість, тому штрафні санкції за таких обставин не застосовуються. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 16.05.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 04.06.2019 року.

03.06.2019 року за вх. № 29417 представником відповідача надано до суду відзив, в якому він з позицією позивача не погоджується та вважає, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити, з огляду на наступне. В ході проведення камеральної перевірки з питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено порушення позивачем термінів реєстрації 11 податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 551 423 грн. 26 коп. в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- на суму податку на додану вартість у розмірі 324 136 грн. 36 коп. із затримкою до 15 календарних днів;

- на суму податку на додану вартість у розмірі 135 167 грн. 40 коп. із затримкою від 16 до 30 календарних днів;

- на суму податку на додану вартість у розмірі 92 119 грн. 50 коп. із затримкою від 61 до 365 календарних днів.

Цим самим позивачем порушено вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України). У зв`язку з цим складено акт № 3664/50-05/37618365 від 25.01.2019 року про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. На підставі акту перевірки відповідачем 04.03.2019 року прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штраф у розмірах 10%, 20% та 40% на загальну суму 96 294 грн. 92 коп. Вказане податкове повідомлення-рішення, як і акт камеральної перевірки були надіслані на адресу платника податку засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Проте вони були повернуті за зворотною адресою у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватись з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. За порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних штрафні санкції, визначені ПК України, не застосовуються виключно по податковим накладним, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою. Натомість у податкових накладних, які зареєстровані позивачем, міститься код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкова накладна складена на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість. Від так, у задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити.

Цього ж дня представником позивача за вх. № 29582 надано до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

04.06.2019 року за вх.. № 29718 представником відповідача надано до суду клопотання, в якому він не заперечував щодо відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю представника позивача прибути на дане судове засідання. Додатково просив повідомити про час та дату наступного судового засідання.

У судове засідання 04.06.2019 року представник позивача та представник відповідача не з`явились. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судове засідання відкладено на 12.06.2019 року.

У судовому засіданні 12.06.2019 року було зобов`язано представника позивача надати оригінали документів, які містяться в матеріалах справи. Судове засідання відкладено на 03.07.2019 року.

У судовому засіданні 03.07.2019 року представники сторін надали додаткові пояснення. Судове засідання відкладено на15.07.2019 року

Дослідивши усі обставини справи, заслухавши пояснення сторін по справі та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач зареєстрований як юридична особа з 22.03.2011 року за № 1 009301.

Позивач взятий на податковий облік за № 83 як платник податку на додану вартість.

25.01.2019 року відповідачем проведено камеральну перевірку з питань дотримання позивачем термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки складено акт № 3664/50-05/37618365 від 25.01.2019 року, яким зафіксовано порушення позивачем граничних термінів реєстрації 11 податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість.

04.03.2019 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача, згідно ст. 120-1.1. ПК України, штрафу у розмірах 10%, 20% та 40% на загальну суму 96 294 грн. 92 коп.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України, в редакція, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом окремих абзаців п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

П. 8 Порядку заповнення податкової накладеної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 року за № 137/28267 передбачено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, зокрема, « 04» - складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання, « 08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, та « 09» - с кладена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Системний аналіз наведених норм доводить, що складання податкової накладної на постачання товарів/послуг, що не надається отримувачу (покупцю), не позбавляє платника податку на додану вартість обов`язку із своєчасної реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних та відповідно не звільняє такого платника податку від відповідальності за вчинення вказаного порушення. За порушення терміну реєстрації податкових накладних застосовується відповідний штраф. Винятком, передбаченим у п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, є сукупність двох необхідних умов: отримувач податкової накладної не є платником податку; операція, щодо якої складено податкову накладну, звільнена від оподаткування або оподатковується за нульовою ставкою. Тобто штраф не застосовується до платника податку у разі порушення ним терміну реєстрації податкових накладних, які не надається отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або податкових накладних, які не надається отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому, суд зауважує, що з 01.01.2017 року законодавцем змінено редакцію п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Положеннями Порядку № 1307 визначено чіткий перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Крім того, системний аналіз ст. 201 ПК України та Порядку № 1307, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17 та від 11.12.2018 року у справі № 807/68/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем допущено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, а саме:

ПН № 1 від 09.03.2017 року з граничним терміном реєстрації 31.03.2017 року, дата фактичної реєстрації 14.04.2017 року, затримка 14 днів на суму ПДВ 39 262 грн. 76 коп.;

ПН № 6 від 19.06.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.07.2017 року, дата фактичної реєстрації 09.08.2017 року, затримка 25 днів на суму ПДВ 12 617 грн. 40 коп.;

ПН № 1 від 11.08.2017 року з граничним терміном реєстрації 31.08.2017 року, дата фактичної реєстрації 15.09.2017 року, затримка 15 днів на суму ПДВ 47 915 грн.;

ПН № 3 від 27.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.01.2018 року, дата фактичної реєстрації 16.01.2018 року, затримка 1 день на суму ПДВ 91 490 грн. 40 коп.;

ПН № 1 від 11.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 31.12.2017 року, дата фактичної реєстрації 15.01.2017 року, затримка 15 днів на суму ПДВ 89 623 грн. 60 коп.;

ПН № 2 від 27.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.01.2018 року, дата фактичної реєстрації 16.01.2018 року, затримка 1 день на суму ПДВ 25 379 грн. 20 коп.;

ПН № 4 від 28.12.2017 року з граничним терміном реєстрації 15.01.2018 року, дата фактичної реєстрації 16.01.2018 року, затримка 1 день на суму ПДВ 23 893 грн.;

ПН № 1 від 15.02.2018 року з граничним терміном реєстрації 28.02.2018 року, дата фактичної реєстрації 19.03.2018 року, затримка 19 днів на суму ПДВ 12 000 грн.;

ПН № 1 від 22.03.2018 року з граничним терміном реєстрації 15.04.2018 року, дата фактичної реєстрації 17.04.2018 року, затримка 2 дні на суму ПДВ 6 572 грн. 40 коп.;

ПН № 1 від 03.05.2018 року з граничним терміном реєстрації 31.05.2018 року, дата фактичної реєстрації 29.08.2018 року, затримка 90 днів на суму ПДВ 92 119 грн. 50 коп.;

ПН № 1 від 05.07.2018 року з граничним терміном реєстрації 31.07.2018 року, дата фактичної реєстрації 20.08.2018 року, затримка 20 днів на суму ПДВ 110 550 грн..

Під час судового розгляду справи позивачем не заперечувався факт порушення терміну реєстрації вказаних податкових накладних.

Водночас з аналізу відповідних податкових накладних вбачається, що по цих операціях позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20%), а обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня), що також не заперечувалось позивачем.

За таких обставин, позивачем не дотримано вимог щодо звільнення від застосування до нього штрафних санкцій у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкових накладних, а саме: податкова накладна повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Проте позивачем власноручно у податкових накладних вказано ставку податків у 20%. Крім того, така ж ставка податку на додану вартість визначена й у договорі про закупівлю робіт № 12-Т від 29.11.2016 року, на підставі якого й були складені та зареєстровані податкові накладні. Від так, послуги, які надавалися не звільнені від оподаткування та не оподатковуються за нульовою ставкою. А тому позивач не є суб`єктом, до якого може бути застосований, у даному випадку, виняток з положень п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України та Порядку № 1307.

Позивач в обґрунтування своєї позиції посилається на лист ДФС України № 709/4/99-99-15-03-02-13 від 03.03.2017 року та лист Міністерства фінансів № 11310-09-10/10306 від 14.04.2017 року та вказує на різне та неоднозначне трактування податкових норм зі сторони контролюючих органів.

Так, у листі ДФС України № 709/4/99-99-15-03-02-13 від 03.03.2017 року визначено, що «штрафні санкції, визначені пп. 120.1 та 120.2 ПК України, не застосовуються до платників податку за порушення ними граничного строку реєстрації/відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкових накладних: що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, та/або що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які оподатковуються за нульовою ставкою».

У листі ж Міністерства фінансів № 11310-09-10/10306 від 14.04.2017 року зазначено, що «у разі порушення платником податку граничного строку реєстрації або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до п. 198.5 ПК України до такого платника податку застосовуються штрафні санкції, визначені ст. 120.1 ПК України, крім податкових накладних, складених відповідно до пп. «б» п. 198.5 ПК України. Проте, штрафні санкції, передбачені цією статтею, не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою».

Таким чином, прослідковуємо, що зміст вказаних вище листів ДФС України та Міністерства фінансів є абсолютно ідентичним та не містять в собі неоднозначного трактування положень податкового законодавства суб`єктами владних повноважень. Тому, посилання позивача на різне тлумачення органами державної влади положень ПК України у цих листах є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо інших роз`яснень ДФС України, які позивач вважає такими, що суперечать чинному законодавству, а саме тих, що надані у підкатегорії 101.27 системи «ЗІР», то такі роз`яснення, на думку суду, повністю узгоджуються зі змістом п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України та підтверджують позицію контролюючого органу з цього питання.

Так, у цих роз`ясненнях зазначено: «…Порушення платником ПДВ граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надаються отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника ПДВ, на якого відповідно до вимог ст. 192 та 201 ПК України покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі від 10 до 50 відсотків (п. 120 прим. 1.1 ст. 120 прим. 1 ПК України)… . Отже, за порушення термінів реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних штрафні санкції, визначені ПК України, не застосовуються виключно до податкових накладних, що не видаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування та оподатковуються за нульовою ставкою».

Від так, наведені вище роз`яснення не є суперечливими, а достатньо чітко відображають позицію контролюючого органу щодо тих випадків, коли платник ПДВ звільняється від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання позивача на положення пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, оскільки презумпція правомірності рішень платника податку застосовується у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Водночас, у даному випадку, позивач не врахував змін нормативного регулювання, що відбулись у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в України» від 21.12.2016 року, а тлумачення правових норм здійснює вибірково.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при прийняті спірного податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України. Доводи позивача не спростовують правомірності прийняття вказаного рішення та не дають суду підстав для визнання його протиправним.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» та рішення у справі «Сєрков проти України». Адже норми чинного законодавства є чіткими та дозволяють платнику податків спрогнозувати наслідки своєї поведінки у тому чи іншому випадку.

Суд враховує при прийнятті вказаного рішення посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції», де зазначено, що «… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами має саме податкове управління», з огляду на наступне.

Так, відповідачем надано до суду акт камеральної перевірки, на підставі якого було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення. У зазначеному акті зафіксовано факт прострочення позивачем терміну реєстрації податкових накладних, що й стало підставою застосування штрафних санкцій до нього.

За таких обставин, суд зазначає, що відповідачем була підтверджена наявність підстав, передбачених чинним законодавством, для застосування штрафних санкцій та прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акту індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акту індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд позовну вимогу про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року залишив без задоволення, відповідно позовна вимога про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року також не підлягає задоволенню, як похідна.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України підстави для відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись Податковим кодексом України, Порядком заповнення податкової накладеної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 року та ст. 2, 73 - 77, 90, 139, 241, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпроектбуд» до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 04.03.2019 року відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпроектбуд» (вул. Стеценка, б. 75а, оф. 4, м. Вінниця, 21009)

Відповідач - Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, Вінницька обл., 21100)

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 22.07.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна