Справа № 200/5676/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 р. Справа№200/5676/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Картавих Г.В. та представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Гребенюк І.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Бердянський машинобудівний завод до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 23 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство Бердянський машинобудівний завод звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 23 січня 2019 року.

Позивач вважає прийняте податкове повідомлення рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

Вказує на те, що контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків не пізніше 1095 денного строку, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошового зобов`язання.

Позивач зазначає, що враховуючи строк прийняття спірного рішення (23.01.2019 року) і дати граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань, спірне рішення прийнято відповідачем поза межами 1095 денного строку давності.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує та зазначає, що оскаржувані позивачем штрафні санкції автоматично виникли в ІКПП в день погашення боргу, а саме з 14 грудня 2019 по 28 грудня 2019 року, тобто, починаючи з дня, наступного за днем фактичної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Вважає, що сплив строку 1095 днів, наданий законодавцем для перевірки платника податків припадає на 26.12.2021 р.(з моменту першої фактичної сплати податкового боргу, а саме: 26.12.2018 р.).

Отже, акт камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за землю був складений 23.01.2019 року, у строк в межах 1095 днів (від 26.12.2018 р.), тобто складений правомірно, отже, як наслідок, нарахування штрафних санкцій на суму податкового боргу є правомірним.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій зазначив, що доводи відповідача не є такими, що спростували неправомірність спірного податкового повідомлення рішення.

Вважає, що виходячи з дат граничних (а не фактичних) строків сплати узгоджених податкових зобов`язань та дати прийняття спріного податкового повідомлення-рішення слідує, що у розрізі кожної суми застосованої до позивача штрафної санкції минуло більше як 1095 днів з моменту граничного строку сплати таких зобов`язань та до моменту винесення податкового повідомлення - рішення.

Вказує, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі № 820/495/18, постанові Верховного суду від 05.06.2019 року № 824/760/17-а, постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 820/3543/17 та постанові Верховного суду від 10.05.2018 року у справі № 820/3544/17.

26 червня 2019 року відповідач через канцелярію суду надав уточнений відзив, в якому зазначив, що акт камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за землю № 82/08-01-51-06/32954692 було складено 23.01.2019 року на 41 день з дня виникнення штрафної санкції (з 14.12.2018 року по 28.12.2018 року), тобто без порушення строку, встановленого ст. 102 Податкового кодексу України (далі- ПК України).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач - Приватне акціонерне товариство Бердянский машинобудівний завод (місцезнаходження: Донецька область, смт. Мангуш, вул. Мурзи, буд. 16 кв.6), пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації 18.11.2004 року та у даних правовідносинах, згідно з вимогами ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

З матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області була проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податків зобов`язання з орендної плати за землю за 2014 рік Приватного акціонерного товариства Бердянський машинобудівний завод (), за результатами якої складено акт від 23.01.2019 року № 82/08-01-51-06/32954692 (а.с. 21).

Висновками зазначеного акту перевірки було встановлено що позивачем несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобов`язання по орендній платі за землю за 2014 рік, чим порушено п.57.1 ст.57, п.287.3 ст. 287 ПК України .

На підставі акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області 23.01.2019 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 20% за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у сумі 117 393,75 грн. (а.с. 23).

Не погодившись з даним рішенням податкового органу, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Отже, як встановлено зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, спірним питанням у справі є правомірність прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення рішення, яким позивачу за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб застосовані штрафні санкції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкова декларація, розрахунок, в силу вимог п. 46.1 ст. ПК України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.136, статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.1, 288.2, 288.3 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділ.

Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Підставою до застосування штрафної санкції, згідно до податкового повідомлення-рішення є порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового Кодексу України, за що на підставі статті 126 ПК України, застосовується штраф.

Згідно з п. 113.3 ст. 113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що податковим органом було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати грошового зобов`язання ПАТ «Бердянський машинобудівний завод» з орендної плати за землю, за результатами якої складено акт від 23.01.2019 року № 82/08-01-51-06/32954692 (далі - акт перевірки).

На підставі висновків викладених у акті перевірці податковим органом прийнято спірне податкове повідомлення рішення № від 23.01.2019 року.

Згідно з актом перевірки податковим органом визначено суму штрафу ПАТ «Бердянський машинобудівний завод» за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, які визначені:

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.03.2014 року, сплачено 26.12.2018 року в сумі 52347,85 грн., із затримкою 1732 днів, нараховано штраф в сумі 10469,57 грн.;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.03.2014 року, сплачено 19.12.2018 року в сумі 189,06 грн., із затримкою 1725 днів, нараховано штраф в сумі 37,92 грн.;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.03.2014 року, сплачено 14.12.2018 року в сумі 126,00 грн., із затримкою 1720 днів, нараховано штраф в сумі 25,02 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.04.2014 року, сплачено 26.12.2018 року в сумі 60212,25 грн., із затримкою 1701 днів, нараховано штраф в сумі 12042,45 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.03.2014 року, сплачено 19.11.2018 року в сумі 52,01 грн., із затримкою 1695 днів, нараховано штраф в сумі 10,42 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.05.2014 року, сплачено 26.12.2018 року в сумі 60212,25 грн., із затримкою 1671 днів, нараховано штраф в сумі 12042,45 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.03.2014 року, сплачено 16.10.2018 року в сумі 159,05 грн., із затримкою 1661 днів, нараховано штраф в сумі 31,81 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.06.2014 року, сплачено 28.12.2018 року в сумі 53984,06 грн., із затримкою 1642 днів, нараховано штраф в сумі 10796,92 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.06.2014 року, сплачено 26.12.2018 року в сумі 6227,65 грн., із затримкою 1640 днів, нараховано штраф в сумі 1245,53 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.07.2014 року, сплачено 28.12.2018 року в сумі 60212,25 грн., із затримкою 1612 днів, нараховано штраф в сумі 12042,45 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.08.2014 року, сплачено 28.12.2018 року в сумі 60212,25 грн., із затримкою 1581 днів, нараховано штраф в сумі 12042,45 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.09.2014 року, сплачено 28.12.2018 року в сумі 60681,45 грн., із затримкою 1550 днів, нараховано штраф в сумі 12136,29 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.10.2014 року, сплачено 28.12.2018 року в сумі 60681,45 грн., із затримкою 1520 днів, нараховано штраф в сумі 12136,29 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.11.2014 року, сплачено 28.12.2018 року в сумі 60681,45 грн., із затримкою 1489 днів, нараховано штраф в сумі 12136,29 грн;

- податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 рік, граничний термін сплати - 30.12.2014 року, сплачено 28.12.2018 року в сумі 50988,55 грн., із затримкою 1459 днів, нараховано штраф в сумі 10197,71 грн;

З акту перевірки, з урахуванням положень п. 287.3 ст. 287 ПК України видно, що прострочення сплати узгоджених податкових зобов`язань за податковою декларацією з плату за землю (орендна плата) за 2014 рік № від 24.01.2014 року, за окремі періоди настало у строк з: 31.03.2014 року, з 01.05.2014 року, з 31.05.2014 року, з 01.07.2014 року, з 31.07.2014 року, з 31.08.2014 року, з 01.10.2014 року, з 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року та з 31.12.2014 року.

Суд зазначає, що саме з цих дат починається відлік строків давності, передбачених ПК України, щодо кожної окремої суми за відповідний період податкового зобов`язання позивача за вказаною податковою декларацією.

Також, з розрахунку штрафних санкцій видно, що узгоджені податкові зобов`язання фактично сплачені позивачем у період з 16.10.2018 року по 28.12.2018 року.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем 23.01.2019 року.

Суд зазначає, що проведення камеральної перевірки та нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених Податковим кодексом України.

Так, строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) врегульовано статтею 114 Податкового кодексу України, відповідно до якої граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 102.2 ст. 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;

посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Доказів існування обставин, передбачених п. 102.2 ст. 102 ПК України щодо позивача відповідачем суду не надано.

Таким чином, контролюючий орган має право нарахувати штрафні санкції за порушення строків сплати грошового зобов`язання в межах строку 1095 днів та відлік строку давності у 1095 днів починається за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, а не його фактичної сплати.

Отже, суд зазначає, що відповідач помилково відрахував строк давності з дати фактичної сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання, а не з дня наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань (п. 287.3 ст. 287 ПК України), як це передбачено пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі № 820/495/18, постанові Верховного суду від 05.06.2019 року № 824/760/17-а, постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 820/3543/17 та постанові Верховного суду від 10.05.2018 року у справі № 820/3544/17, висновки у яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, відповідачем було проведено камеральну перевірку та прийнято спірне податкове повідомлення - рішення поза межами строків давності, встановлених ПК України.

Враховуючи викладене, спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Окрім цього, суд вказує на те, що Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей, яку ще не завершено.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 року № 1669-VII (чинного на час виникнення спірних правовідносин) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведеного, датою початку проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року, станом на теперішній час АТО триває.

Відповідно до ст. 6 Закону України № 1669 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що під час проведення антитерористичної операції звільняються суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 7 вказаного закону (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 цього Закону, його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто, Закон № 1669-VII є спеціальним законом у спірних правовідносинах.

Крім того, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції Кабінетом Міністрів України затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014 р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, у якому, серед інших є селище міського типу Мангуш (Мангушського району) Донецької області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року діяло у період з 30 жовтня 2014 року по 4 листопада 2014 року та у період з 2 квітня 2015 року по 27 квітня 2015 року.

Аналізуючи наведене, а також пирймаючи до уваги факт прийняття 02 грудня 2015 року розпорядження КМУ№ 1275-р, суд зазначає, що станом на час виникнення зобов`язання зі сплати узгоджених грошових зобов`язань з плати за землю, факт знаходження у спірний період населеного пункту, а саме селище міського типу Мангуш (Мангушського району) Донецької області, на території, де проводиться антитерористична операція - є встановленим.

Отже, суд зазначає, що позивач з 14 квітня до 08 червня 2016 року був звільнений від плати за користування земельною ділянкою, оскільки здійснював діяльність на території проведення антитерористичної операції, а після внесення змін 08 червня 2016 року до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції позивач мав здійснювати оплату за користування земельною ділянкою на загальних підставах.

Таким чином, відповідачем у спріному рішенні протиправно застосовано до позивача штрафні санкції з плати за землю за грошовими зобов`язаннями, строк виконання яких настав, починаючи з 14 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., сплачений позивачем при подачі до суду адміністративного позову, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (суб`єкта владних повноважень).

Керуючись Конституцією України, Законами України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства Бердянський машинобудівний завод до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 23 січня 2019 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 23 січня 2019 року № на суму 117 393 (сто сімнадцять тисяч триста дев`яносто три) гривні 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 166) ) на користь Приватного акціонерного товариства Бердянський машинобудівний завод (місцезнаходження: Донецька область, смт. Мангуш, вул. Мурзи, буд. 16, кв. 6, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот один) гривень 00 копійок.

Повне рішення складене 18 липня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч