Справа № 521/8972/19
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Одеса

Справа № 521/8972/19

Провадження № 2а/521/284/19

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1

Відповідач Одеська митниця Державної фіскальної служби

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 09 серпня 2017 року у справі про порушення митних правил № 1026/5000/17, якою його, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень України, та закрити провадження у даній справі, посилаючись на такі обставини.

16 березня 2017 року позивач ввіз на митну територію України через пункт пропуску Кучурган-Первомайск митного поста Кучурган Одеської митниці ДФС по каналу руху зелений коридор автомобіль легковий BMW 525D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Литва, номер кузова НОМЕР_2 в режимі транзит з метою особистого користування.

21.01.2019 року на підставі митної декларації №UA 500630/2019/001187 від 24.01.2019р. позивач здійснив митне оформлення автомобіля легкового BMW 525D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєетрації Литва, номер кузова НОМЕР_2 та сплатив митні платежі на суму 98000 грн. Ці митні платежі включали суму добровільної сплати до державного бюджету 8500 грн.

У лютому 2019 року позивач знайшов інформацію на офіційному сайті боржників України https://erb.minjust.gov.ua, що відносно нього Другим Київським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП №55299072 на підставі заяви про примусове виконання Постанови Одеської Митниці ДФС від «09» серпня 2017 року у справі № 1026/50000/17.

На підставі Постанови Одеської Митниці ДФС від «09» серпня 2017 року у справі № 1026/50000/17 позивача було визнано винним у вчинені порушення митних правил, відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України і накладено штраф на користь держави в сумі 8500 грн.

Як зазначає позивач, про час та дату розгляду цієї постанови він не був сповіщений та при розгляді справи не був присутній, таким чином в порушення вимог приписів ст. 526 Митного кодексу України було прийнято постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу без його присутності.

До лютого 2019 року поки позивач сам випадково не дізнався про існування виконавчого провадження відносно виконання Постанови Одеської Митниці ДФС від «09» серпня 2017 року у справі № 1026/50000/17 йому не надсилали ані самої постанови Одеської Митниці ДФС, ані виконавчого документа та державний виконавець не проводив ніяких виконавчих дій щодо стягування штрафу.

Позивач зазначає, що він, коли розмитнив свій автомобіль BMW 525D, сплатив усі митні платежі та сплатив добровільний внесок у розмірі 8500 грн., про що є підтверджувальний лист від Одеської Митниці ДФС №11714/0/15-70-69-20, на підставі цього відповідно до ч. 1 ст. 58, ст. 61 Конституції України, ч. 2 ст. 531 Митного кодексу України позивач повинен бути звільнений від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470 Митного Кодексу України за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивач вважає, що Одеська Митниця ДФС порушує його права, не виконуючи приписи Конституції України та Митного кодексу України. За таких обставин позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник Одеської митниці Державної фіскальної служби в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв та відзиву на адміністративний позов не надавав.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини, дійшов такого.

Судом встановлено, що 06.03.2017 р. о 19 год. 03 хв. в зону митного контролю митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, через пункт пропуску «Кучурган-Первомайськ в`їхав автомобіль марки «BMW 525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литва, номер кузова НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , в режимі транзит з метою особистого користування останнього.

Під час здійснення контролю за додержанням ОСОБА_1 строків транзитного переміщення автомобіля марки «BMW 525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литва, номер кузова НОМЕР_2 , було встановлено, що станом на 18.07.2017 року в автоматичній системі митного оформлення (АСМО) «Інспектор» та базі даних Єдиної автоматичної інформаційної системи Держмитслужби (ЄАІС) відсутня інформація про доставлення зазначеного транспортного засобу до митниці призначення або переміщення його в інший митний режим, тобто інформація про вивезення зазначеного транспортного засобу відсутня.

Зі змісту позову та доданих матеріалів судом встановлено, що лише у лютому 2019 року позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови № №1026/50000/17 від 09 серпня 2017 року ухваленої в.о. заступника начальника митниці начальником управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС Фірсовим Р.В., який розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 18 липня 2017 року за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_1 , визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн.

З постанови вбачається, що справу розглянуто без присутності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 526 Митного кодексу України. Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 було належним чином повідомлено при врученні йому примірнику протоколу.

Відповідно до ст. 530 Митного кодексу України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики і сфері державної митної справи, а постанови центрального органу виконавчої влади, що і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.

Згідно п. 3 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

При складанні постанови № 1026/50000/17 від 09 серпня 2017 року в.о. заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС Фірсовим Р.В., який розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 18 липня 2017 року за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, виходив з того, що ОСОБА_1 в період з 16.03.2017 року по 17.07.2017 року до відділу організації документування і роботи з документами з приводу продовження терміну перебування будь-яких транспортних засобів на митній території України не звертався, крім того, ОСОБА_1 не надав документів, які б підтверджували факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб відповідно до ст. 470 МК України, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку, таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений строк транзиту транспортного засобу більше ніж на десять діб у зв`язку з чим, відносно ОСОБА_1 Одеською митницею ДФС було складено протокол ПМП №1026/50000/17 від 18.07.2017 за ознаками ч.3 ст. 470 МК України, а в.о. заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС Фірсов Р.В. розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим позбавив останнього можливості реалізувати свої права, користуватися юридичною допомогою захисника.

Відповідно до Закону України від 08.11.2018 року №2612-VIII Розділ XXI Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України доповнено пунктами 9-2 та 9-3.

П. 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470 ,481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

09 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р. № 79».

Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку даний порядок визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р., а також:

1.перебувають у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, поміщення в який здійснювалося шляхом вчинення дій, усного декларування або декларування з використанням іншого документа, ніж митна декларація, на бланку єдиного адміністративного документа;

2.перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, були вивезені за межі митної території України після 25 листопада 2018 р. та ввезені повторно.

Згідно пункту 11 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2017 року № 1077, сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 93 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Митне оформлення транспортного засобу, щодо якого не порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється без сплати до державного бюджету коштів, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 16 зазначеного Тимчасового порядку, завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

На підставі цього позивач звернувся до Одеської митниці ДФС з проханням підтвердити сплату добровільного внеску у сумі 8500,0 грн. при розмитненні автомобіля.

Лист Одеської митниці ДФС №1714/10/15-70-69-20 від 06.03.2019 року про добровільну сплату до державного бюджету 8500,0 грн. при розмитненні авто позивач надав до Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, але державний виконавець Кісс К.В. відмовився закрити виконавче провадження оскільки на підставі ст. 39 закону України «Про виконавче провадження» можливо на підставі повідомлення від стягувана про фактичне виконання постанови.

На підставі цього позивач звернувся 04.04.2019 року до Одеської Митниці ДФС з заявою про закриття справи по постанові № 1026/50000/17, але отримав поштою 21 травня 2019 року відповідь від Одеської Митниці ДФС лист про надання інформації №3379/10/15-70-20-06-14 від 16.04.2019 року, що позивачем при митному оформлені автомобілю BMW 525D було сплачено не штраф за вищевказаною постановою, а митні платежі за кодом 093 (добровільний внесок) кошти в сумі, що дорівнює розміру п`ятистам неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500,0 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 531 Митного Кодексу України Підстави для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил :

1.Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1)відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2)необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3)невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4)винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5)неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6)накладення стягнення, не передбаченого Цим Кодексом.

2.Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно ч. 1 ст. 529 Митного кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ч. 6 ст. 530 Митного кодексу України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 288 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящій орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КпАП України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом (ч. 4 ст. 529 МК України).

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Статтею 93 МК України, визначено вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, що повинні, зокрема бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України, встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З наведеного вбачається, що приписами МК України, передбачені права осіб на ввезення на територію України транспортних засобів в режимі транзиту, але за умови дотримання певних обов`язків та строків.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі Корнєв і Карпенко проти України (Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є необхідним для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п.1 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Разом з цим, відповідно до п. 4 ст. 526 цього ж Кодексу, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Пунктом 1 ст. 525 МК України передбачені строки розгляду справи про порушення митних правил, у якому зазначено, що справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що митним органом винесено вищезазначену постанову про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника, при цьому не маючі доказів про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, також й відсутнє клопотання про перенесення розгляду справи, тому цей факт, позбавив позивача можливості користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

В зв`язку із зазначеним суд вважає, що під час розгляду посадовою особою по даній справі, було порушено право ОСОБА_1 на захист, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП є підставою для скасування постанови.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні . Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили . Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил підлягає задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі розгляду в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 251, 254, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 49, 50, 57, 470, 486, 529, 530, 531, 532, 533 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 6, 8, 10, 19, 46, 72, 77, 90, 205, 242-246, 250-251, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 09 серпня 2017 рокуу справі про порушення митних правил №1026/50000/17, винесену в.о. заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС Фірсовим Р.В., за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Справу закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі складено 18 липня 2019 року.

Суддя Гуревський В.К.