Справа № 522/7681/19
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7681/19
Номер провадження 2-а/522/607/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Полегенького В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку Білібіна Станіслава Миколайовича про скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року № 000339,-

встановив :

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 до Начальника відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку Білібіна Станіслава Миколайовича про визнання дії начальника відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку Білібіна Станіслава Миколайовича щодо складання протоколу № 000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року за порушення ч.4 ст. 85 КУпАП незаконними та визнання протоколу № 000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року протиправним та скасувати його.

Позов обґрунтований тим, що 11.04.2019 р. близько о 03.40 позивач ОСОБА_1 на підставі цивільно-правового договору від 31.01.2019 р., укладеного з ТОВ "КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ", виконував роботу (посвідчення рибалки ТОВ «КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ» №17 від 31.01.2019 р.) з прибережного вилову риби в Дністровському лимані, що розташований в Одеській області між Овідіопольським та Білгород-Дністровським районами.

Промисел здійснював промисловим знаряддям лову - сітками, що були передбачені дозволом №0774/21 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах від 18.07.2017 р., виданим ТОВ "КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ". Дія дозволу поширюється зокрема і на Дністровський лиман. Промисел здійснював на човні «Казанка-5м», ЯОД 04-32, з мотором.

Близько 04.00 ОСОБА_1 був затриманий начальником відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку ОСОБА_2 , який звинуватив рибалку ОСОБА_1 у тому, що ним здійснювався промисел на заповідній території Нижньодністровського національного природного парку. За наслідком чого був складений протокол №000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

В протоколі ОСОБА_2 було зазначено, що ОСОБА_1 здійснював лов риби сітками нібито в заповідній зоні на території Нижньодністровського національного природного парку в районі єрика, що веде до озера Тіора . на відстані 100-600 м від берега.

Позивач вказує, що детально вивчивши територію Нижньодністровського національного природного парку можна дійти до висновку, що єрик , що веде до озера Тіора, фактично відмежовує Нижньодністровський національний природний парк з заходу. А відстань 100-600 м від берега, що зазначена в протоколі є більш ніж орієнтовною.

На воді будь-яких буїв чи інших знаків, з яких можна визначити межу парку не встановлено. Крім цього, як пояснив ОСОБА_1 , зранку 11.04.2019 р. на воді був сильний туман, що заважав належним чином зорієнтуватись на місцевості.

ОСОБА_1 категорично не визнає вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні за ч. 4 ст. 85 КУпАП, вважає, що здійснював промисел у передбаченому законом порядку на користь ТОВ «КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ» на території Дністровського лиману, не перетинаючи межу заповідного парку та дозволеними сітками по розміру вічка та довжині.

Крім цього, ОСОБА_1 зауважує, що письмові пояснення, що були додані до протоколу про адмінправопорушення він писав під впливом ОСОБА_2 та під його диктовку. При цьому ОСОБА_2 вимагав повного визнання вини, інакше обіцяв проблеми. З огляду на те, що ОСОБА_1 був один, та не є спеціалістом в області права, а ОСОБА_2 супроводжували ще два чоловіка: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на яких посилався в протоколі ОСОБА_2 , як на свідків вказує, що невідомо чому та на якій підставі ці особи здійснювали супровід ОСОБА_2 , не будучи співробітниками Нижньодніпровського національного природного парку. Вже пізніше, під час складання протоколу про адмінправопорушення на причалі ФОП ОСОБА_7 в с. Миколаївка, ОСОБА_1 вдалося телефоном зв`язатися з керівником ТОВ «КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ» та отримати консультаційну допомогу. Крім цього, ОСОБА_1 реалізував своє право на отримання правової допомоги та викликав адвоката.

В своєму позові позивач зазначив що фактично фіксація правопорушення відбувалась вже в зовсім іншому місці - на причалі в с. Миколаївка, що є грубим порушенням з боку посадової особи. В порушення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено розмір збитків, завданих вчиненим правопорушенням. ОСОБА_1 не було повідомлено про дату розгляду справи та не роз`яснені його права. Крім того, адміністративні матеріали, додані до протоколу, містять неоднозначну інформацію щодо вартості вилученої риби, а саме в акті прийому-передачі №2 від 11.04.2019 р. зазначено, що вартість риби становить 1605,5 грн., матеріальну шкоду в розрахунку шкоди визначено в сумі 17777 грн.

Також позивач звертає увагу на той факт, що кваліфікація дій ОСОБА_1 згідно протоколу - ч 85 ст. 4 КУпАП. А такої норми взагалі не існує.

До протоколу про адмінправопорушення додано опис водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, вилученого у ОСОБА_1 , за яким у ОСОБА_1 вилучено, окрім добутої риби, й знаряддя лову - сітки, однак в матеріалах справи не міститься будь-яких даних щодо володільця вилучених сіток.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_8 відмовився підписувати протокол у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте їх письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Враховуючі вищевикладене позивач вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованим та незаконним, а тому підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач та його представник - ОСОБА_9 з`явились, на задоволенні позову наполягали. Зазначили, що посилання на порушення в протоколі взагалі не відповідають складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 85 КУпАП.

Представник відповідача Громадський О.В. у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав. Подав відзив, до якого будь-які докази на спростування позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про часткове задоволення позивних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.04.2019 р. близько о 03.40 позивач ОСОБА_1 на підставі цивільно-правового договору від 31.01.2019 р., укладеного з ТОВ "КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ", , місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Скісна, буд. 1, виконував роботу (посвідчення рибалки ТОВ «КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ» №17 від 31.01.2019 р.) з прибережного вилову риби в Дністровському лимані, що розташований в Одеській області між Овідіопольським та Білгород-Дністровським районами.

Промисел здійснював промисловим знаряддям лову - сітками, що були передбачені дозволом №0774/21 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах від 18.07.2017 р., виданим ТОВ "КРИСТАЛ ПІВДЕНЬ". Дія дозволу на поширюється зокрема і на Дністровський лиман. Промисел здійснював на човні «Казанка-5м», ЯОД 04-32, з мотором.

Близько 04.00 ОСОБА_1 був затриманий начальником відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку ОСОБА_2 , який звинуватив рибалку ОСОБА_1 у тому, що ним здійснювався промисел на заповідній території Нижньодністровського національного природного парку, та склав протокол №000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 85 КУпАП грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених нарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову)- тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

В протоколі ОСОБА_2 було зазначено, що ОСОБА_1 здійснював лов риби нібито в заповідній зоні на території Нижньодністровського національного природного парку в районі єрика, що веде до озера Тіора . на відстані 100-600 м від берега.

Суд вказує, що відстань 100-600 м від берега, що зазначена в протоколі є орієнтовною та не встановлена та не підтверджено жодним приладом.

На воді будь-яких буїв чи інших знаків, з яких можна визначити межу парку не встановлено.

Таким чином склад порушення, що зазначений у протоколі взагалі не відповідає ст.. 85 КУпАП. Обставини, що мають значення по справі, а саме чи були порушення в суб`єктному складі та чи були порушення в застосованих знаряддях лову в протоколі не зафіксоване.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості пре особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу можна побачити, що фактично фіксація правопорушення відбувалась вже в зовсім іншому місці - на причалі в с. Миколаївка, що є грубим порушенням з боку посадової особи.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами органів рибоохорони визначено "Інструкцією з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення", затвердженою наказом Міністерства аграрної політики України від 09.04.2003 N101 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.04.2003 N320/7641; далі Інструкція).

В п. 2.5 Інструкції зазначено, що якщо правопорушення пов`язане зі збитками, заподіяними рибному господарству внаслідок незаконного вилову (добування) або знищення водних біоресурсів, або правопорушенням заподіяна матеріальна шкода, то про це зазначається у протоколі.

В порушення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено розмір збитків, завданих вчиненим правопорушенням.

П. 2.9 Інструкції передбачено, що особа, яка склала протокол, повідомляє порушнику про місце і час розгляду справи щодо адміністративного правопорушення, роз`яснює його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак в порушення цієї вимоги ОСОБА_1 не було повідомлено про дату розгляду справи та не роз`яснені його права.

Крім того, адміністративні матеріали, додані до протоколу, містять неоднозначну інформацію щодо вартості вилученої риби, а саме в акті прийому-передачі №2 від 11.04.2019 р. зазначено, що вартість риби становить 1605,5 грн., матеріальну шкоду в розрахунку шкоди визначено в сумі 17777 грн.

Відповідно до п. 2.7 Інструкції при складанні протоколу слід чітко викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені; за фактом якого викритого порушення; їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо. Вилучені речі й документи зберігаються до розгляду справи про адміністративні правопорушення у місцях, визначених посадовими особами органів рибоохорони, яким надано право розгляду таких справ або приннгтп рішення щодо направлення їх на розгляд до суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адмінправопорушення додано опис водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, вилученого у ОСОБА_1 , за яким у ОСОБА_1 вилучено, окрім добутої риби, й знаряддя лову - сітки, однак в матеріалах справи не міститься будь-яких даних щодо володільця вилучених сіток.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте їх письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Вказані недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу, взагалі позбавляють можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи по суті.

Системно оцінивши подані суду докази на предмет відповідності їх законодавству, що регулює спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі Кодексу), відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення, тобто, проступку, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

До адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення притягується особа, за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

При цьому, у відповідності до положень статті 256 цього ж Кодексу складається протокол, згідно з яким правопорушникові роз`яснюються його права й обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Цей протокол і є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, а постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, з яких один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статті 268 Кодексу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Нормами ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ігеїапб V. іЬе ЦпіІес1Кіп§с1от), п. 161, 8егіез А заява N 25).

По справі відсутні докази, того, що позивач порушив правила промислового рибальства на Білгород-Дністровському лімані по довжині сіток та по розміру вічка сіток.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дії начальника відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку Білібіна Станіслава Миколайовича щодо складання протоколу № 000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року за порушення ч.4 ст. 85 КУпАП незаконними.

Що стосується позовних вимог відносно визнання протоколу № 000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року протиправним та скасувати його то суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При вирішенні адміністративного спору суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Обов`язковим є порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом.

Вбачається, що підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та на підставі ст. 251 КпАП України є предметом оцінки судом в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує для позивача будь-яких правових наслідків, а тому позовні вимоги про визнання протоколу незаконним не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Оспорюваний протокол підлягає розгляду як документ, яким зафіксовано певні факти та за результатами його розгляду має бути прийняте процесуальне рішення щодо наявності чи відсутності вини особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року в справі № К/9901/12359/18.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог відносно визнання протоколу № 000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року протиправним та скасувати його.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд,

вирішив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку Білібіна Станіслава Миколайовича про скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року № 000339 - задовольнити частково.

Визнати дії начальника відділу держохорони ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку Білібіна Станіслава Миколайовича щодо складання протоколу № 000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року за порушення ч.4 ст. 85 КУпАП незаконними.

У задоволенні позовних вимог відносно визнання протоколу № 000339 про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року протиправним та скасувати його - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Науменко

17.07.19