Справа № 480/1893/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 р. Справа №480/1893/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 11776,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.04.2019 наказом Департаменту патрульної поліції від 03.04.2019 № 238 о/с відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" позивача звільнено з посади начальника сектору транспортного забезпечення управління патрульної поліції в Сумській області за власним бажанням, про що 05.04.2019 здійснено запис № 13 в трудовій книжці.

Всі суми, належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі ж невиконання такого обов`язку наступає передбачена ст. 117 Кодексу законів про працю України відповідальність.

Відповідно до виписки з банку грошове забезпечення за квітень у розмірі 1946,70 грн. позивач отримав 25.04.2019, а грошову допомогу у розмірі 38670,68 грн. - 15.05.2019. Таким чином, датою остаточного розрахунку є 15.05.2019 (затримка при розрахунку складає 29 днів). Середній заробіток за останні два місяці, що передували звільненню склав 406,09 грн. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку склав 11776,61 грн. (406,09 грн.х29 днів), яку і просить стягнути з відповідача.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 05.04.2019 року наказом ДПП за № 238 о/с від 03.04.2019 року позивач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням.

Відповідно до пункту 13 Розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року № 260 виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць.

Крім цього, виплата поліцейським одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби проводиться Національною поліцією України після звільнення особи зі служби, при цьому діюче законодавство не містить приписів щодо обов`язкової сплати вказаної допомоги у день звільнення особи зі служби.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року при вирішенні адміністративної справи № 820/1134/17 з аналогічних правовідносин.

На думку позивача останнім днем розрахунку є 15.05.2019, однак позивачем не вірно проведено розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно довідки про доходи № 1434 середньоденний заробіток позивача складає 221,67 грн. х 24 (кількість робочих днів по дату фактичного остаточного розрахунку) = 5320,08 грн.

Отже, відповідач вважає, що виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства в межах, надбавок, доплат встановлених відповідним наказом керівника в межах вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а. с. 28-30).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач працював на посаді начальника сектору транспортного забезпечення управління патрульної поліції в Сумській області

03.04.2019 наказом Департаменту патрульної поліції від №238 о/с відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 з 05.04.2019 звільнено з посади начальника сектору транспортного забезпечення управління патрульної поліції в Сумській області (а.с. 8).

25.04.2019 року згідно виписки ПАТ "ПриватБанк" на банківську картку позивача було перераховано грошове забезпечення в розмірі 1946,70 грн. (а.с.11).

15.05.2019 року згідно виписки ПАТ "ПриватБанк" на банківську картку позивача було перераховано одноразову грошову допомогу в розмірі 38670,68 грн. (а.с.10).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Водночас питання проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненням із неї, права і обов`язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Приписами ст.77 вказаного Закону врегульовано питання звільнення зі служби в поліції.

Грошове забезпечення поліцейських Національної поліції врегульовано ст. 94 Закону № 580-VIII та Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Проте, зазначеними нормативними актами не визначено порядку проведення розрахунку при звільненні зі служби в поліції.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України зазначається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Згідно з п.2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Слід зауважити, що непоширення норм Кодексу законів про працю України на поліцейських стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських зі служби в поліції (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці поліцейських, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд дійшов висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпПУ, як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в поліції.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року у справах № 806/535/16 (№ К/9901/1799/18) та від 01.03.2018 року №806/1899/17 (№ К/9901/2433/17),

З матеріалів справи вбачається, що позивача було звільнено зі служби з 03.04.2019 року, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню по день проведення розрахунку 15.05.2019 року (за 24 днів затримки розрахунку).

Згідно наявних в матеріалах справи розрахункових листків позивача, заробітна плата за два останні місяці, які передували звільненню позивача з органів поліції за квітень-травень 2019 року становить 13078,34 грн (11979,70+1098,64) (а.с.31).

Середньоденне грошове забезпечення позивача становить: 221,67 грн (13078,34 грн / 59 (кількість днів).

Отже, суд приходить висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку позивача становить: 5320,08 (24 днів * 221,67 грн), яка підлягає до стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача про стягнення з Департаменту патрульної поліції середнього заробітку у розмірі 6456,53 грн., суд виходить з помилкового обрахунку позивачем кількості днів та середньоденного розміру заробітної плати для обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення середнього заробітку - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток в розмірі 5320 грн. 08 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук