Справа № 299/1515/19
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1515/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого - судді Надопта А.А.,

Секретар судових засідань Онисько С.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в особі інспектора сектору реагування патрульної поліції Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУПН в Закарпатській області - Гудака Івана Михайловича,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до ГУ НП в Закарпатській області в особі інспектора сектору реагування патрульної поліції Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУПН в Закарпатській області - Гудак Івана Михайловича. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУПН в Закарпатській області Гудак І.М. від 07 травня 2019 року серія ДПО18 №039881 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Мотивує позов тим, що 07 травня 2019 року інспектором сектору патрульної поліції Гудаком І.М. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №039881 відносно позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої на позивача накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до винесеної постанови серії ДПО18 №039881 позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП за наступними обставинами «… 07.05.2019 року о 13:05 год. т/з Шкода водій ОСОБА_1 здійснив зупинку на вул. Шевченка в м. Виноградів з зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена)…».

Позивач вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки автомобілем не керував, зупинки не здійснював, розгляд справи проведено однобічно, з порушенням його права на захист, постанова не відповідає встановленим законом вимогам.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідач не надав суду відомостей про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду справи не надходило, як і клопотань іншого змісту.

Відзиву на позов відповідач не подав.

Адвокат Нечаєв В.В., що діє в інтересах позивача, подав до суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу у відсутності сторони позивача.

Розглянувши доводи позовної заяви, перевіривши їх наявними у справі доказами, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що 07 травня 2019 року інспектором сектору патрульної поліції Гудаком І.М. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №039881 відносно позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої на позивача накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до винесеної постанови серії ДПО18 №039881 позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП за наступними обставинами «… 07.05.2019 року о 13:05 год. т/з Шкода водій ОСОБА_1 здійснив зупинку на вул. Шевченка в м. Виноградів з зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена)…».

Натомість на підставі наведених позивачем обставин встановлено, що 07 травня 2019 року близько 13:00 год. він не керував вказаним у оскаржуваній постанові автомобілем. Позивачу передзвонив брат позивача ОСОБА_2 і попросив підійти до вулиці Шевченка і забрати ключ від його автомобіля Шкода Фабія, оскільки на транспортному засобі перестав працювати двигун. В той час, брат позивача викликав таксі і поїхав до СТО за працівниками та інструментами.

Позивач в той час підійшов до автомобіля з метою забрати продукти харчування і відвезти додому задля недопущення їх псування, допоки автомобіль Шкода Фабія не відремонтують.

Тобто, фактично брат позивача, через технічну несправність автомобіля, зробив вимушену зупинку транспортного засобу та увімкнув аварійний сигнал.

Однак, близько 13 години до ОСОБА_2 підійшов працівник патрульної поліції Гудак І.М. і саме позивача було звинувачено у порушенні правил дорожнього руху, хоча такий взагалі не керував транспортним засобом і не має до нього жодного відношення.

Позивач надав свої паспортні дані на вимогу працівника поліції, однак жодних пояснень від нього не відбирали, протокол взагалі не складався.

Пояснення позивача з даного приводу працівником поліції Гудак І.М. до уваги не прийнято. Позивач зазначав, що він правил дорожнього руху не порушував, навмисно зупинку транспортного засобу не вчиняв, взагалі не керував транспортним засобом.

На підставі наведених позивачем обставин з`ясовано, що постанова в його присутності не складалась, заповнено в салоні службового автомобіля поліцейських, а позивачу просто вручена копія.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, в тому числі на спростування наведених у позові обставин.

У ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Очевидно, що подія правопорушення (порушення правил зупинки) кваліфікована відповідачем невірно, оскільки частина 2 ст.122 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення правил зупинки.

Крім того, в даному випадку позивач не був водієм, не керував вказаним транспортним засобом і не вчиняв адміністративне правопорушення.

Також оскаржувана постанова не містить відомості про точне місце вчинення адміністративного правопорушення.

У постанові також не вказано повне прізвище ім`я та по-батькові працівника поліції.

Серед доказів, які працівник поліції використав у даному провадженні і зазначені у постанові є зазначений тільки один «штраф», що не визначений в переліку можливих доказів у ст. 251 КУПаП.

Нормами КУпАП, що встановлюють правила провадження у справах про адміністративні правопорушення - ст.254, ст.256, ст.ст.248, 249, п.5 ч.1 ст.278, ст.268, ст.276, 279, 283, 284, 258 КУпАП встановлено, зокрема, що перед розглядом справи про адміністративні правопорушення після представлення посадової особи, яка розглядає справу, оголошується протокол, роз`яснюються права особі, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, заслуховуються пояснення даної особи, досліджуються докази, вирішуються клопотання, тощо; розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен бути відкритим, всебічним повним, вирішення справи повинно відбуватися у точній відповідності із законом, тощо.

Перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність КУпАП критеріям, суд на підставі встановлених під час судового розгляду фактів дійшов висновку, що при винесенні даної постанови відповідачем порушено ряд процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме: ст.245, 279, 280 КУпАП - формальність притягнення особи до адміністративної відповідальності; як наслідок - порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право на захист (ст.268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Також, у відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зміст постанови свідчить про те, що вимоги ст.280 КУпАП відповідачем виконані не були.

З`ясування наведених вище обставин проводиться шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки в порядку ст. 252 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Перед тим як винести постанову поліцейський повинен спочатку розглянути справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог статей 276, 277, 278, 279, 280 КУпАП. Постанова не може бути винесена без розгляду справи про адміністративне правопорушення, інакше така постанова вважатиметься незаконною.

Згідно з частиною першою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У пунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У пункті 2.4. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 роз`яснено, що аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України роз`яснив, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем вчинення правопорушення» мають різне значення. Перше означає місце, де було вчинено адміністративне правопорушення, а друге - місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів статті 278 КУпАП, пункту 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 розд. ІІІ Інструкції).

Таким чином, враховуючи те, що при винесенні постанови та накладенні стягнення інспектором порушені вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, так як він не вжив необхідних та достатніх заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і, як наслідок, до винесення незаконної постанови.

Крім того, відповідачем на якого законом покладено обов`язок доведення правомірності своїх дій, не надано суду яких-небудь належних доказів на підтвердження того, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що дає підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право на захист (ст. 268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Таку ж правову позицію висловив і Європейський суд з прав людини у рішенні від 21.10.2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» № 17444/04, де звернув увагу на те, що коли проміжок часу з моменту вчинення правопорушення до розгляду протоколу не перевищував декількох годин, то особа була позбавлена можливості належним чином ознайомитися з висунутим проти неї обвинуваченням та доказами, а звідси адекватно їх оцінити і розробити юридичну стратегію свого захисту, що є порушенням права на захист.

Згідно зі ст. 2 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із встановлених обставин, враховуючи те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, за результатами якого винесено оскаржену постанову, йому не роз`яснено права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, постанову прийнято за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що дії відповідача, яким прийнято дане рішення, вчинені з недотриманням положень ст.ст. 268, 280 КУпАП, відтак є неправомірними.

У зв`язку з тим, що оскаржену постанову винесено з порушенням вимог закону, безпідставним притягненням позивача до адміністративної відповідальності порушено його права, постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню. Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

З наведених мотивів, оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Згідно положень абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням висновку суду про ухвалення рішення на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУПН в Закарпатській області Гудак І.М. від 07 травня 2019 року серія ДПО18 №039881 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Стягнути 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп) на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта