Справа № 260/114/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5269/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року, головуючий суддя Плеханова З.Б., ухвалене у м. Ужгороді, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Ужгородського ОУПФУ Закарпатської області, в якому просили визнати протиправними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) пенсії у зв`язку з втратою годувальника; зобов`язати Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії, із урахуванням фактично проведених виплат, призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) у зв`язку з втратою годувальника виходячи з 100 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника - ОСОБА_3 з дати її призначення - 01.10.2018 року та 19.06.2018 року відповідно, та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що їм відмовлено у перерахунку пенсії в зв`язку з втратою годувальника у розрахунку від щомісячного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника у зв`язку з тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено призначення пенсії по втраті годувальника. Позивачі таку відмову вважали протиправною та необґрунтованою, відтак просили задовольнити позовні вимоги повністю.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково; зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (вул. Загорська, буд. 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) у зв`язку з втратою годувальника виходячи з 100 відсотків розміру довічного грошового утримання годувальника - ОСОБА_3 провести перерахунок та здійснити виплату пенсії, із урахуванням фактично проведених виплат, призначеної: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з дати її призначення - 01.10.2018 року та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) з дати її призначення 19.06.2018 року; в решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Ужгородське ОУПФУ Закарпатської області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а визначено лише можливість призначення пенсії на загальних умовах, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», таким чином позивачам правомірно призначено пенсію по втраті годувальника на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є дочкою Годувальника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 11) та навчається у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, що підтверджується довідкою Ужгородського національного університету № 130 від 21.01.2019 року (а.с.10).

ОСОБА_2 є непрацездатною матір`ю Годувальника, що стверджується довідкою № 130 від 21.01.2019 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 /93 (а.с.11-13)

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на утриманні ОСОБА_3

Так, позивачі, перебували на утриманні померлого, який отримував щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці, отримували від нього допомогу, яка була для них постійним та основним джерелом засобів до існування, саме тому у зв`язку із смертю Годувальника , ОСОБА_1 з 01 жовтня 2018 року, а ОСОБА_2 з 19 червня 2018 року є одержувачами пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до довідки Ужгородського об`єднаного управління ПФУ Закарпатської області № 602/02 від 22.01.2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ужгородському об`єднаному управлінні ПФУ Закарпатської області, як пенсіонер по втраті годувальника з 01.10.2018 року (а.с. 15).

Відповідно до Довідки Ужгородського об`єднаного управління ПФУ Закарпатської області №601/02 від 22.01.2019 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Ужгородському об`єднаному управлінні ПФУ Закарпатської області, як пенсіонер по втраті годувальника з 19.06.2018 року (а.с. 16).

Відповідно до даних ІКІС ПФУ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсію в зв`язку з втратою годувальника було призначено на загальних підставах в розмірі 4 321,87 грн. кожному (а.с.20).

Позивачі звернулися до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про проведення перерахунку пенсії в зв`язку з втратою годувальника у розрахунку від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника.

Листом Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 12535/03 від 13.12.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії в зв`язку з втратою годувальника у розрахунку від щомісячного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника у зв`язку з тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено призначення пенсії по втраті годувальника, а тому ОСОБА_1 було призначено пенсію по втраті годувальника на загальних підставах відповідно до норм статей 36-37 та 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (вкладка №66 до протоколу №89 від 13.12.2018 про відмову у перерахунку пенсії) (а.с. 18,19).

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі, як особи, які перебували на утриманні померлого і одержували від нього допомогу, як постійне і основне джерело засобів до існування, мають право на передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розрахунку від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до вкладки №67 до протоколу №90 від 13.12.2018 року про відмову у перерахунку пенсії, з таких самих підстав що наведені вище, у проведенні перерахунку було відмовлено і непрацездатній матері померлого годувальника ОСОБА_2 , що стверджується листом № 12533/03 від 13.12.2018 року (а.с. 21, 22).

Частиною 1 статті 1 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Виходячи із системного аналізу ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання є альтернативою пенсії, що і підтверджує однакову правову природи таких виплат.

Така правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 року у справі № 677/2056/14-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно із статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп, зокрема: від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років.

Матеріалами справи підтверджується, що загальний страховий стаж годувальника ОСОБА_3 становить 31 рік 5 місяців, у зв`язку з чим посилання відповідача в обґрунтування правомірності своїх дій на те, що позивачам призначено пенсію по втраті годувальника на загальних підставах відповідно до норм статей 36 - 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де враховується страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності 3 групи, є необґрунтованими.

Отже, за вказаним Законом, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону та діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж: до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно із ст. 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягни пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, -довічно.

Частиною 1 ст. 39 Закону №1058-IV встановлено, що на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія.

Таким чином, оскільки на утриманні померлого годувальника перебувало дві непрацездатні особи, то пенсія у зв`язку з втратою годувальника повинна бути призначена в розмірі 100 відсотків довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки пенсія за віком та довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу, то позивачі, як особи, які перебували на утриманні померлого і одержували від нього допомогу, як постійне і основне джерело засобів до існування, мають право на передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розрахунку від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №260/114/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Н. М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови складено 19.07.2019 року.