Справа № 9901/743/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року

Київ

справа №9901/743/18

адміністративне провадження №П/9901/743/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І., суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я., Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді,

секретар судового засідання Савченко А.А.,

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Пантюхова

Л.Р. І . ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 16.08.2018 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Президента України Порошенка П. О., третя особа - Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області, в якому просить:

визнати протиправним та нечинним Розпорядження Президента України «Про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області» від 20.07.2018 № 107/2018-рп;

поновити ОСОБА_1 на посаді голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області;

зобов`язати Вільнянську районну державну адміністрацію Запорізької області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.07.2018 до часу поновлення на посаді голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вважає, що розпорядження Президента України про звільнення його з посади голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області є незаконним, оскільки прийнято всупереч повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено та без дотримання принципу рівності перед законом, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення та без додержання розумного строку.

Свою позицію позивач обґрунтовує такими аргументами:

відповідно до пункту 9-1 частини третьої статті 3 Закону України «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників, а Закон України «Про місцеві державні адміністрації» не установлює порядку притягнення голів місцевих державних адміністрацій до дисциплінарної відповідальності, тому єдиним нормативно-правовим актом, що регулює порядок дисциплінарної відповідальності голів місцевих державних адміністрацій, є Кодекс законів про працю України;

за Кодексом законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується у виді догани чи звільнення; підставою для звільнення працівника як наслідку застосування дисциплінарного стягнення є систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 статті 40 Кодексу законів про працю України), при цьому статтею 148 Кодексу законів про працю України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці, а статтею 149 цього Кодексу визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; Президент України у порушення зазначених норм закону позбавив позивача можливості брати участь у прийнятті рішення, зокрема, надати пояснення, висловити заперечення;

з огляду на Порядок здійснення дисциплінарного провадження стосовно міністрів та їх заступників, керівників інших центральних органів виконавчої влади та їх заступників, керівників місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на яких не поширюється законодавство про державну службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1087, Прем`єр-міністр України мав доручити порушити стосовно позивача дисциплінарне провадження та створити дисциплінарну комісію, яка мала вивчити відповідні матеріали, перевірити факти, викладені у листі Запорізької обласної державної адміністрації від 16.07.2018 № 08-42/2470 «Про доцільність перебування на займаній посаді ОСОБА_1 », забезпечити участь позивача у процесі прийняття рішення, скласти відповідний акт та надати пропозиції щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього стягнення;

Президент України порушив вимоги статті 43 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1, 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою, зокрема, первинної профспілкової організації, членом якої є позивач;

звільнення позивача за систематичне невиконання службових обов`язків відбулось за відсутності доказів, без установлення вини у вчиненні другого проступку та установлення систематичності порушень, яка передбачає два або більше випадків таких порушень;

лист Прем`єр-міністра України не міг бути підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади голови Вільнянської районної державної адміністрації, оскільки він не є поданням Кабінету Міністрів України - колегіального органу, оскільки Кабінет Міністрів відповідно до положень частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» видає такі акти як постанови і розпорядження; Кабінет Міністрів України не вносив Президенту України подання про звільнення ОСОБА_1 з посади голови місцевої державної адміністрації.

Відповідач заперечує проти позову, вважає, що позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Свою позицію відповідач обґрунтовує такими аргументами:

розпорядження Президента України видано за наявності відповідних правових підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

висновок позивача про те, що його звільненню мало передувати дисциплінарне провадження, є помилковим, адже законодавство, зокрема Порядок здійснення дисциплінарного провадження стосовно міністрів та їх заступників, керівників інших центральних органів виконавчої влади та їх заступників, керівників місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на яких не поширюється законодавство про державну службу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1087, не містить положень, які б установлювали обов`язковість ініціювання дисциплінарного провадження та його здійснення за кожним фактом вчинення дисциплінарного проступку керівником виконавчої влади;

звільнення голови райдержадміністрації на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України може проводитись без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої він є, що передбачено абзацом 8 частини першої статті 43-1 Кодексу законів про працю України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у клопотанні від 07.06.2019 просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 21.11.2018, залишеним без змін Шостим апеляційним адміністративним судом постановою від 06.02.2019, установив, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 484-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1 » прийнято на підставі та в межах повноважень, що передбачені законом.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено склад колегії суддів: Анцупова Т.О. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Гриців М.І., Стародуб О.П., Коваленко Н.В., Кравчук В.М.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Анцупової Л.І. ухвалою від 21.08.2018 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за правилами спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 19.12.2018 задовольнив клопотання представника Президента України про зупинення провадження у справі № 9901/743/18 та зупинив провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі 826/12934/18 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа - Запорізька обласна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування Розпорядження від 11.07.2018 № 484-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 15.04.2019 поновив провадження у справі та призначив її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 06.06.2019 об 11.00 год.

На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 24.05.2019 № 465/0/78-19, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О. (рішення зборів суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 20.05.2019 № 13), здійснено повторний автоматизований розподіл справи та згідно з протоколом такого розподілу від 24.05.2019 для розгляду справи визначено склад колегії суддів: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Гончарова І.А., Олендер І.Я., Шипуліна Т.М., Ханова Р.Ф.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. ухвалою від 28.05.2019 прийняв до провадження адміністративну справу та призначив її до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.06.2019 о 09.45 год.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, 07.06.2019 подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

У судовому засіданні 10.06.2019 позивач до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про залишення без розгляду позовної заяви у частині позовних вимог про зобов`язання Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.07.2018 до часу поновлення на посаді голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 10.06.2019 заяву ОСОБА_1 задовольнив, позовну заяву у частині позовних вимог про зобов`язання Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.07.2018 до часу поновлення на посаді голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області залишив без розгляду.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Президент України Порошенко П.О. Розпорядженням від 29.04.2016 № 143/2016-рп призначив ОСОБА_1 головою Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області.

Кабінет Міністрів України Розпорядженням від 11.07.2018 № 484-р на підставі підпункту «б» пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» притягнув голову Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків з питань регулювання містобудівної документації та оголосив йому догану.

Голова Запорізької обласної державної адміністрації Бриль К. направив Кабінету Міністрів України листа від 16.07.2018 № 08-42/2470, в якому, з урахуванням того, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 484-р голові Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1 оголошена догана, запропонував розглянути питання про його звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення) та направити відповідне подання Президенту України Порошенку П.О.

У цьому листі голова Запорізької обласної державної адміністрації повідомив Кабінет Міністрів України про те, що комплексною перевіркою обласної державної адміністрації у 2016 році було встановлено ряд систематичних порушень у діяльності районної державної адміністрації, проте рекомендації з усунення порушень ОСОБА_1 не виконав, що стало підставою для звернення обласної державної адміністрації 2017 році до Президента України та Кабінету Міністрів України з поданням про доцільність перебування ОСОБА_1 на займаній посаді та порушення дисциплінарного провадження, за результатами якого Комісія з питань вищого корпусу державної служби у травні 2017 року затвердила висновок про наявність в діях голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності та ухвалила рішення про внесення Президенту України пропозиції застосування дисциплінарного стягнення - звільнити із займаної посади за сукупністю обтяжуючих фактів. ОСОБА_1 не усунув виявлені в роботі недоліки, що стало підставою для службового розслідування, за наслідками якого Кабінет Міністрів України видав розпорядження від 11.07.2018 № 484-р про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за неналежне виконання посадових обов`язків з питань регулювання містобудівної документації. У листі також повідомлено про інші факти неналежного виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків.

У результаті отриманої від Запорізької обласної державної адміністрації інформації про систематичне невиконання головою Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області без поважних причин обов`язків з пропозицією розглянути питання про звільнення з посади Кабінет Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 118 Конституції України вніс Президенту України Порошенку П.О. подання від 19.07.2018 № 13123/0/2-18 з пропозицією звільнити ОСОБА_1 з посади голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків (пункт 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України).

Президент України Порошенко П .О. розпорядженням від 20.07.2018 № 107/2018 звільнив ОСОБА_1 з посади голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 21.11.2018, залишеною без змін Шостим апеляційним адміністративним судом постановою від 06.02.2019, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Запорізька обласна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 484-р про притягнення голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків з питань регулювання містобудівної документації та оголошення йому догани.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Згідно з частиною другою статті 120 Конституції України організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади визначаються Конституцією і законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 118 Конституції України голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України.

Згідно з частиною п`ятою статті 118 Конституції України голови місцевих державних адміністрацій при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України і Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня.

У відповідності з пунктом 31 статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до пункту 9-1 частини третьої статті 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) дія цього Закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників.

Організація, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначаються Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-XIV (зі змінами) (далі - Закон № 586-XIV).

У відповідності до частин першої і другої статті 8 Закону № 586-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 9 Закону № 586-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) повноваження голів місцевих державних адміністрацій можуть бути припинені Президентом України у разі подання Прем`єр-міністра України.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 30 Закону № 586-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) місцеві державні адміністрації та їх голови при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України. Місцеві державні адміністрації та їх голови при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Кабінетом Міністрів України та підзвітні і підконтрольні йому. Голови обласних державних адміністрацій інформують Президента України і Кабінет Міністрів України та щорічно звітують перед ними про виконання місцевою державною адміністрацією покладених на неї повноважень.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 33 Закону № 586-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю. За наявності підстав, передбачених законодавством, голови обласних державних адміністрацій можуть порушувати питання перед Кабінетом Міністрів України про притягнення до дисциплінарної відповідальності голів районних державних адміністрацій.

У відповідності до підпункту «б» пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 794-VII) Кабінет Міністрів України вживає в межах своїх повноважень заходів щодо заохочення та приймає відповідно до закону рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності голів місцевих державних адміністрацій (крім звільнення їх з посади).

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 23 Закону № 794-VII Кабінет Міністрів України розглядає питання щодо призначення на посаду або звільнення з посади голів місцевих державних адміністрацій і внесення Президенту України відповідних подань.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до статті 147 цього Кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно зі статтею 43-1 цього Кодексу розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення, зокрема, керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 19 частини першої статті 4 цього Кодексу індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

VI. ОЦІНКА СУДУ

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій, які призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України. Голови місцевих державних адміністрацій при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України і Кабінетом Міністрів України, відповідальні, підзвітні та підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня, зокрема Кабінету Міністрів України. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України.

Професійна діяльність осіб на адміністративних посадах в органах виконавчої влади - місцевих державних адміністраціях є публічною службою. Питання про призначення на посади голів місцевих державних адміністрацій та припинення їх повноважень урегульовані статтею 118 Конституції України та статтями 8 і 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», згідно з якими вони віднесені до компетенції Президента України. Водночас наявність спеціальних законів, в яких передбачені спеціальні підстави припинення публічної служби, не виключає можливості застосування до правовідносин, пов`язаних з проходженням публічної служби та звільненням з публічної служби, окремих норм трудового законодавства у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин або якщо про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

З огляду на положення статті 118 Конституції України та пункту 2 частини другої статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» повноваження голів місцевих державних адміністрацій можуть бути припинені Президентом України у разі подання Кабінету Міністрів України, Прем`єр-міністра України.

Реалізація Президентом України зазначених повноважень зумовлена лише однією конституційною вимогою - наявністю подання Кабінету Міністрів України про звільнення голови місцевої державної адміністрації з посади. Конституція України і Закони України не вимагають від Президента України проводити будь-які процедури з вирішення питання про звільнення голови місцевої державної адміністрації, які б передбачали обов`язкову перевірку фактів, з яких Кабінет Міністрів виходив при прийнятті рішення про внесення Президенту подання, заслуховування особи, щодо якої внесено подання, витребування у неї відповідних пояснень тощо.

З огляду на зазначене, Президент України, видаючи розпорядження про звільнення позивача з посади голови місцевої державної адміністрації на підставі подання Кабінету Міністрів України, в якому навів правові підстави, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Щодо аргументу позивача про те, що звільненню його з посади голови місцевої державної адміністрації мала передувати процедура дисциплінарного провадження, передбачена у Порядку здійснення дисциплінарного провадження стосовно міністрів та їх заступників, керівників інших центральних органів виконавчої влади та їх заступників, керівників місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на яких не поширюється законодавство про державну службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1087, яка передбачає перевірку фактів, забезпечення участі особи у процесі прийняття рішення, надання пропозиції щодо притягнення особи до дисциплінарної відповідальності із застосуванням до неї стягнення, суд зазначає таке.

У разі наявності у Кабінету Міністрів України інформації про факти систематичного невиконання головою місцевої державної адміністрації без поважних причин обов`язків, якщо до голови раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, Кабінет Міністрів України не має повноваження приймати рішення про притягнення цього голови до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у виді звільнення його з посади, адже за вимогами підпункту «б» пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Кабінет Міністрів України має тільки повноваження прийняти відповідно до закону рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності голови місцевої державної адміністрації, крім звільнення його з посади, тобто тільки застосувати до голови стягнення у виді догани.

У такому разі правові підстави для обов`язкового застосування до такого голови механізму здійснення дисциплінарного провадження, передбаченого Порядком здійснення дисциплінарного провадження стосовно міністрів та їх заступників, керівників інших центральних органів виконавчої влади та їх заступників, керівників місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на яких не поширюється законодавство про державну службу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1087, відсутні.

Повноваження щодо розгляду питання про звільнення голови місцевої державної адміністрації (пункт 4 частини другої статті 23 Закону України «Про Кабінет Міністрів України) є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією Кабінету Міністрів України. Кабінет Міністрів має певний ступінь свободи при прийнятті рішення щодо внесення подання Президенту України про звільнення голови місцевої державної адміністрації з посади, тобто, у визначених законом межах має можливість самостійно на власний розсуд обирати один з кількох варіантів рішення з огляду на оцінку наявних фактів про діяльність/бездіяльність голови місцевої державної адміністрації.

Таким чином, Кабінет Міністрів України має повноваження відповідно до частини четвертої статті 118 Конституції України внести Президенту України подання про звільнення голови місцевої державної адміністрації з посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Аргумент позивача про вирішення Кабінетом Міністрів України питання про внесення подання Президенту України про звільнення позивача за систематичне невиконання службових обов`язків за відсутності доказів, без установлення вини у вчиненні другого проступку та установлення систематичності порушень, яка передбачає два або більше випадків таких порушень, суд відхиляє, з огляду на таке.

Однією із загальних підстав для звільнення особи зі служби є систематичне невиконання без поважних причин покладених на неї обов`язків, якщо до неї раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (пункт 3 частини першої статті 40 цього Кодексу).

При цьому факти систематичного невиконання головою районної місцевої державної адміністрації без поважних причин обов`язків можуть бути доведені до відома Кабінету Міністрів головою обласної державної адміністрації. Так, обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю (частина перша статті 33 Закону України «Про місце державні адміністрації» у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Обласну державну адміністрацію очолює голова, який відповідальний, підзвітний та підконтрольний Кабінету Міністрів України (частина друга статті 30 зазначеного Закону). За наявності підстав, передбачених законодавством, голова обласної державної адміністрації може порушувати перед Кабінетом Міністрів України питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності голів районних державних адміністрацій в області (частина п`ята статті 33 зазначеного Закону), інформувати Кабінет Міністрів України про виконання місцевою державною адміністрацією покладених на неї повноважень (частина третя статті 30 зазначеного Закону), а відтак, інформувати про виконання голою місцевої державної адміністрації повноважень та доцільність перебування його на посаді у разі систематичного невиконання без повноважних причин обов`язків.

Оцінка таких фактів здійснюється Кабінетом Міністрів України при виконанні ним дискреційного повноваження щодо розгляду питання про звільнення голови місцевої державної адміністрації і не потребує перевірки.

Аргумент позивача про те, що Кабінет Міністрів України як колегіальний орган не вносив Президенту України подання про звільнення його з посади голови місцевої державної адміністрації, а лист від 19.07.2018 № 13123/0/2-18 не є таким поданням, оскільки не відповідає формі актів, що визначені у статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» (зокрема розпорядження), та є листом Прем`єр-міністра України, суд знаходить безпідставним.

У Конституції України та Законах України «Про місцеві державні адміністрації» та «Про Кабінет Міністрів України» передбачено повноваження Кабінету Міністрів України вирішувати питання про звільнення голів місцевих державних адміністрацій та вносити Президенту України подання, при цьому законодавство не визначає форми такого подання. У статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено акти Кабінету Міністрів України: нормативного характеру у формі постанов та акти з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань у формі розпоряджень, проте не передбачено, що подання має вноситись у зазначених формах.

У поданні від 19.07.2018 № 13123/0/2-18 наведена правова підстава - частина четверта статті 118 Конституції України, якою передбачено, що голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України. Окрім того, викладена пропозиція Кабінету Міністрів України звільнити позивача з посади голови місцевої державної адміністрації та зазначено підставу - систематичне невиконання без поважних причин обов`язків (пункт 3 частина перша статті 40 Кодексу законів про працю України). Подання підписане Прем`єр-міністром України, який у відповідності до статті 114 Конституції України, статті 42 Конституції України керує роботою Кабінету Міністрів України.

Усе зазначене свідчить, що подання Кабінету Міністрів Президенту України від 19.07.2018 № 13123/0/2-18 про звільнення голови місцевої державної адміністрації, внесене у відповідності до частини четвертої статті 118 Конституції України.

Посилання позивача на те, що його звільнення на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України відбулося з порушенням вимог статті 43 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої розірвання трудового договору з цієї підстави може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є позивач, є помилковими. Звільнення голови місцевої державної адміністрації на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України може проводитись без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої він є, що передбачено абзацом 8 частини першої статті 43-1 Кодексу законів про працю України.

Аргументи позивача спростовані судом наведеною оцінкою, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-78, 241-246, 250, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання протиправним та скасування розпорядження від 20.07.2018 № 107/2018-рп та поновлення на посаді відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду 15.07.2019.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева,

І.А. Гончарова,

І.Я.Олендер,

Т.М. Шипуліна,

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду