Справа № 340/1049/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Кропивницький Справа №340/1049/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут»

до відповідача: Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю:

секретаря судового засідання - Костенко А.В.,

представників:

позивача - Любченка В.М.,

відповідача - Данілова С.О .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- №6 від 08 квітня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 410 916,00 грн., у тому числі 328 733,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 82 183,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №6 від 08 квітня 2019 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що перевіркою встановлено віднесення ТОВ «Агрофірма Добробут» до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) витрат на суму 1 826 294,00 грн., які не підтверджені відповідними розрахунковими первинними документами, однак позивач стверджує, що на запит контролюючого органу від 14.03.2019 р. надано копії первинних документів на підставі яких проведено оприбуткування послуг, а саме: акти виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортні накладні, заявки на виконання послуг з перевезення, CMR. Натомість оригінали таких документів були надані до податкового органу із запізненням, оскільки мали великий обсяг, знаходилися в різних місцях та папках і на пошук цих документів знадобилося більше часу, а оригінали документів за податковий період 2016, 2017 років знаходилися на зберіганні в банківській скриньці банку «Південний» в м. Києві і були доставлені до місця проведення перевірки 15.03.2019 р. як і вимагалося, але з запізненням на півтори години. Представник відповідача зауважив, що запит від 14.03.2019 р. отримано позивачем лише о 12:00 14.03.2019 р., а надати оригінали документів необхідно було до 16:00 год. 15.03.2019 р. Представник позивача вказує, що висновки відповідача, покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ґрунтуються виключно на припущеннях податкового органу, оскільки всі необхідні первинні документи були надані позивачем під час проведення перевірки.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо задоволення позову. Представник відповідача зазначає, що на запит контролюючого органу від 14.03.2019 р. первинні документи, на підставі яких ТОВ «Агрофірма Добробут» проведено оприбуткування послуг наданих ПП «Транс-Авто-Д» і ФОП ОСОБА_2 (їх відображення в регістрах аналітичного та синтетичного обліку), а саме акти виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортні накладні, заявки на виконання послуг з перевезення, CMR, тощо, у визначений у запиті термін (до 16 год. 00 хв. 15.03.2019 р.) до перевірки не надано, в зв`язку з чим, складено відповідний акт від 15.03.2019 р. №106/11-28-14-06/30462236 (а.с.96-101, Т.1).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.1-2, Т.1).

04.06.2019 р. розгляд справи відкладено на 18.06.2019 р. за клопотанням представника позивача у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (а.с.86, 89, Т.2).

У судовому засіданні 18.06.2019 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні оголошено перерву для виклику свідка ОСОБА_3 (а.с.137, Т.2).

У судовому засіданні 01.07.2019 р. представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

На підставі ч.3 ст.243 КАС України в судовому засіданні 01.07.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення повного рішення відкладено у строк до 08.07.2019 р., про що повідомлено під час проголошення вступної та резолютивної частини.

З огляду на перебування судді у відрядженні у період з 08.07.2019 р. по 10.07.2019 р. відповідно до наказу від 02.07.2019 р. №86 повний текст рішення суду виготовлено 11.07.2019 р.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, покази свідка, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

В період з 01.03.2019 р. по 15.03.2019 р. посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі направлень №312, №313, №314, №315 від 27.02.2019 р. (а.с.98-100, Т.2) та відповідно до наказу №243 від 14.02.2019 р. (а.с.97, Т.2) проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агрофірма Добробут»» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2018 р., за результатами якої складено акт №39/11-28-14-06/30462236 від 22.03.2019 р., висновками якого є порушення ТОВ «Агрофірма Добробут», на думку відповідача:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, Положення «Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318, Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 р. №39, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 328 733,00 грн, в тому числі за рахунок: заниження за ІІ квартал 2016 року на суму 26 952,00 грн., ІV квартал 2016 року на суму 27 520,00 грн., І квартал 2017 року на суму 56 412,00 грн., ІІ квартал 2017 року на суму 30 294,00 грн., ІV квартал 2017 року на суму 30 404,00 грн., ІІ квартал 2018 року на суму 92 125,00 грн., ІV квартал 2018 року на суму 248 772,00 грн.; завищення за ІІІ квартал 2018 року на суму 183 746,00 грн.;

- п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України в частині не надання до перевірки оригіналів окремих первинних документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, в зв`язку з чим до підприємства буде застосовано штрафну (фінансову) санкцію, передбачену ст.121 Податкового кодексу України (а.с.14-45, Т.1, а.с.102-133, Т.2).

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- №6 від 08 квітня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 410 916,00 грн., у тому числі 328 733,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 82 183,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.10, Т.1);

- №6 від 08 квітня 2019 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн. (а.с.12, Т.1).

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення №6 від 08.04.2019 р. винесено у зв`язку з ненаданням на перевірку первинних документів на підставі яких ТОВ «Агрофірма Добробут» проведено оприбуткування транспортних послуг за господарськими операціями з ПП «Транс-Авто-Д» і ФОП ОСОБА_2 .

Так, зі змісту оборотно-сальдових відомостей по рахунку 281 «Товарно-матеріальні цінності» встановлено, що ТОВ «Агрорфірма Добробут» оприбутковано в бухгалтерському обліку транспортні послуги на загальну суму 1 826 294,00 грн., у тому числі за господарськими операціями з ПП «Транс-Авто-Д» за січень 2016 року - 149 732,00 грн., за квітень 2016 року - 152 887,00 грн., за грудень 2016 року - 331 421,00 грн., за лютий 2017 року - 314 632,00 грн., за квітень 2017 року - 168 299,00 грн., за травень 2017 року - 168 913,00 грн., за січень 2018 року - 352 115,00 грн., а також за господарськими операціями з ФОП ОСОБА_2 за листопад 2018 року - 188 295,00 грн. (а.с.197-204, Т.1).

Зазначені витрати включені ТОВ «Агрофірма Добробут» до показника рядка 2050 Звіту про фінансові результати «собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» за І квартал 2016 року, ІV квартал 2016 року,. І квартал 2017 року, ІІ квартал 2017 року, ІV квартал 2017 року, І квартал 2018 року, ІІ квартал 2018 року, ІІІ квартал 2018 року та ІV квартал 2018 року (а.с.123-137, Т.1).

Відповідно до п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 5.4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 р. №39 передбачено, що у статті «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» показується виробнича собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) та/або собівартість реалізованих товарів, визначена відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати».

Згідно з п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 (далі за текстом - П(с)БО 16) витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Пунктом 6 П(с)БО 16 визначено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

На підставі п.7 П(с)БО 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

З огляду на п.11 П(с)БО 16 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

На підтвердження правомірності віднесення до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) витрат транспортних послуг за господарськими операціями з ПП «Транс-Авто-Д» та ФОП ОСОБА_2 на загальну суму 1 826 294,00 грн. позивачем надано до суду належним чином завірені копії первинних документів по взаємовідносинах:

- з ПП «Транс-Авто-Д»: договору №15-05/15 про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів від 15.05.2015 р. (а.с.56-62, 234-240, Т.1), додаткових угод №1 від 31.12.2015 р. (а.с.63, 241, Т.1), №2 від 31.12.2016 р. (а.с.64, 242, Т.1), №3 від 30.12.2017 р. (а.с.65, 243, Т.1), актів надання послуг за вказаним договором (а.с.66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86, 212, 214, 216, 218, 220, 222, 224, 226, 228, 230, 232, Т.1), міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) (а.с.67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87, 213, 215, 217, 219, 221, 223, 225, 227, 229, 231, 233, Т.1);

- з ФОП ОСОБА_2 .: договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 26.07.2017 р. (а.с.52-53, Т.1), договору на транспортно-експедиційні послуги від 29.08.2018 р., (а.с.47-51, 207-211, Т.1), актів надання послуг за вказаними договорами (а.с.54, 205, Т.1), міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) (а.с.55, 206,Т.1).

У судовому засіданні представник відповідача не ставив під сумнів достовірність копій зазначених документів та не вважав за необхідне досліджувати їх оригінали.

Суд враховує, що вказані первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, у тому числі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV та підтверджують господарські операції позивача з ПП «Транс-Авто-Д» та ФОП ОСОБА_2 щодо отримання послуг перевезення вантажів.

При цьому, суд зазначає, що здійснені господарські операції з надання послуг транспортного перевезення вантажу, направлені на настання правових наслідків і підтверджені належним чином оформленими первинними документами, дають позивачу право на відображення таких операцій у бухгалтерському обліку при формуванні собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг).

Як встановлено судом, під час перевірки головному бухгалтеру ТОВ «Агрофірма Добробут» 14.03.2019 р. о 12:00 год. вручено запит про надання документів від 14.03.2019 р., яким на підставі пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма Добробут» повідомлено про необхідність надання у термін до 16год. 00 хв. 15.03.2019 р. документального підтвердження операцій з отримання послуг з перевезення вантажів на території України та за її межами (укладені договори на надання послуг з перевезення, акти виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортні накладні, заявки на виконання послуг з перевезення, CMR, у разі наявності інші документи, що підтверджували б факт здійснення операцій з перевезення вантажів суб`єктами господарювання - надавачами таких послуг) від наступних суб`єктів господарювання: ТОВ «Транс-Авто-Д» за період січень 2016 року на суму 149 732,00 грн., квітень 2016 року на суму 152 889,00 грн., грудень 2016 року на суму 168 299,00 грн., травень 2016 року на суму 168 913,00 грн., січень 2018 року на суму 352 115,00 грн., листопад 2018 року на суму 131 233,00 грн.; ФОП ОСОБА_2 за грудень 2018 року на суму 57 062,00 грн. (а.с.46, Т.1, а.с.94, Т.2).

Актом №106/11-28-14-06/30462236 від 15.03.2019 р. встановлено, що у зазначений в запиті термін (15.03.2019 р. до 16-00 години) документи до перевірки не надані, пояснення щодо причини їх не надання головний бухгалтер ТОВ «Агрофірма Добробут» ОСОБА_3 не надала (а.с.95-96, Т.2).

Допитана в чудовому засіданні як свідок ОСОБА_3 , головний бухгалтер ТОВ «Агрофірма Добробут» показала, що під час перевірки нею отримано від перевіряючих запит щодо отримання документів. Свідок зазначила, що 14.03.2019 р. надала копії усіх документів, однак перевіряючі вимагали оригінали. Свідок повідомила, що частина документів була на підприємстві, але інша частина знаходилася в банківській скриньці у м. Києві. Свідок вказала, що привезла документи до податкової 15.03.2019 р. о 17 годині, однак перевіряючі відмовилися їх прийняти. При цьому, свідок наголосила, що спілкувалася з перевіряючими за телефоном при вході до ГУ ДФС у Кіровоградській області, з огляду на наявну пропускну систему.

Матеріали справи містять копію додаткового договору №0219/2612-2016/0004 до договору оренди індивідуального банківського сейфу №0219/2612-2016 (а.с.88, Т.1).

Відповідно до пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Зазначеному праву контролюючого органу кореспондується обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів, встановлений пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України.

Згідно з п.85 .2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Абзацом 3 пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

Суд враховує, що посадовими особами витребувано у платника податків документи менше ніж за три дні до завершення перевірки, оскільки перевірка завершилася 15 березня 2019 року, а документи витребувано 14 березня 2019 року, а тому відповідно до абз.3 п.44.7 ст.44 Податкового кодексу України строк проведення перевірки підлягав продовженню.

При цьому, суд зауважує, що під час витребування документів мають встановлюватися розумні строки для їх надання із врахуванням місця знаходження таких документів.

Як встановлено судом, оригінали документів, які витребовувалися контролюючим органом знаходилися на зберіганні у банківській скриньці в м. Києві, тобто на значній відстані від місця проведення перевірки.

Отже, встановлені контролюючим органом строки для подання документів не можуть розцінюватися як розумні.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що 15 березня 2019 року було останнім днем перевірки та припадало на п`ятницю. Представник відповідача зазначив, що з огляду на покази свідка ОСОБА_3 , документи були привезені до податкового органу о 17 годині, тобто після закінчення робочого часу та фактично після закінчення перевірки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач був позбавлений можливості під час перевірки надати контролюючому органу оригінали запитуваних документів, натомість копії таких документів перевіряючими оглядалися.

Натомість суд враховує, що в розумінні п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки не обмежує право платника податків з подання доказів виключно доказами, що надавалися ним під час податкової перевірки.

Право подавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, визначене абз.2 п.44.7 ст.44 Податкового кодексу України, надається платнику податків як під час адміністративного оскарження, так і під час судового оскарження.

З огляду на ч.4 ст. 90 КАС України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на викладене та беручи до уваги короткі строки встановлені контролюючим органом для подачі документів, не виконання відповідачем обов`язку щодо продовження проведення перевірки, а також надання позивачем усіх первинних документів до суду, а також з огляду на принцип бухгалтерського обліку та фінансової звітності превалювання сутності над формою, визначеного статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд вважає передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, висновки ГУ ДФС у Кіровоградській області про відсутність у ТОВ «Агрофірма Добробут» первинних документів на підтвердження правомірності включення до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) витрат на суму 1 826 294,00 грн.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 05.03.2019 р. у справі №820/18004/14 (провадження №К/9901/26367/18).

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №6 від 08 квітня 2019 року, яким ТОВ «Агрофірма Добробут» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 410 916,00 грн., у тому числі 328 733,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 82 183,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що платником податків надавалися під час перевірки копії витребуваних документів, а оригінали не були подані своєчасно з огляду на занадто короткий строк їх подання встановлений запитом та у зв`язку з закінченням проведення перевірки, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для притягнення ТОВ «Агрофірма Добробут» до фінансової відповідальності на підставі п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України, а тому податкове повідомлення-рішення №6 від 08.04.2019 р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6 171,40 грн. (а.с.3), а тому суд стягує на користь ТОВ «Агрофірма Добробут» документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі 6 171,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 08 квітня 2019 року, винесене Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 410 916,00 грн., у тому числі 328 733,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 82 183,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 08 квітня 2019 року, винесене Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Добробут» (, с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області, вул. Автолюбителів, 5) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 6 171,40 грн. (шість тисяч сто сімдесят одна грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду - 11 липня 2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт