Справа № 802/341/16-а
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

17 липня 2019 року
Київ
справа №802/341/16-а
адміністративне провадження №К/9901/8704/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В.,
суддів Шишова О.О., Яковенка М.М.,
розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2016 у складі судді Заброцької Л.О. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 у складі колегії суддів: Смілянця Е.С. (головуючий), Сушка О.О., Залімського І.Г. у справі № 802/341/16-а за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просили:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 додаткової щомісячної грошової винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, відповідно до вимог пункту 2.1 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, в період з 01.11.2014 по 30.11.2015;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, відповідно до вимог пункту 2.1 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 за період з 01.11.2014 по 30.11.2015 на користь ОСОБА_2 в сумі 43 131,20 грн та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати в сумі 5 690,55 грн та на користь ОСОБА_1 в сумі 43 131,20 грн та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати в сумі 5 690,55 грн;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення встановлених строків їх виплати щодо додаткової грошової винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, відповідно до вимог пункту 2.1 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони 15.11.2010 № 595, за період з 01.04.2013 по 31.10.2014;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати додаткової грошової винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, відповідно до вимог пункту 2.1 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, за період з 01.04.2013 по 31.10.2014 на користь ОСОБА_2 в сумі 56 714,39 грн та на користь ОСОБА_1 сумі 56 714,39 грн.
2.Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2016 позовні вимоги задоволено частково, визнано бездіяльність відповідачів щодо невиплати додаткової щомісячної грошової винагороди, а також стягнуто суму грошової винагороди на користь позивачів та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
2.1. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 апеляційні скарги позивачів та відповідачів залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:
3.1 Позивачі проходять військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посадах «оперативний черговий - заступник начальника штабу з бойового управління штабу КПС ЗСУ м. Вінниця».
3.2. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2014 у справі № 802/3669/13-а за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.06.2015, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування з 01.04.2013 позивачам додаткової щомісячної грошової винагороди відповідно до вимог Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 (із змінами та доповненнями). Крім того, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 та військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, відповідно до вимог п. 2.1 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 (із змінами та доповненнями), починаючи з 01.04.2013.
3.3. В подальшому, Військовою частиною НОМЕР_1 28.12.2015 було виплачено кошти на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі вищезазначеного рішення суду. Зазначене підтверджується інформацією з матеріалів виконавчого провадження, відкритого на підставі рішення суду у справі № 802/3669/13-а.
3.4. Разом з тим, починаючи з 01.11.2014 відповідачами припинено нарахування та виплати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 винагороди в розмірі 100% місячного грошового забезпечення, у зв?язку з чим позивачі звернулись до командирів Військової частини НОМЕР_2 і Військової частини НОМЕР_1 зі скаргами від 11.02.2016, в яких просили прийняти рішення про нарахування і виплату їм вказаної додаткової грошової винагороди за період з 01.11.2014 по 31.12.2015.
3.5. Проте, листами командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2016 № 457 та № 458 позивачів повідомлено про те, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2014 прийнята у справі № 802/3669/13-а виконана в повному обсязі, що підтверджується постановами державного виконавця про закриття виконавчих проваджень № 49478110 та № 49477634, а відтак зазначена в рішенні суду додаткова грошова винагорода в подальшому не підлягає нарахуванню та виплаті.
3.6. На думку позивачів, оскільки рішення суду у справі № 802/3669/13-а не містить граничної дати виплати, а за своєю суттю додаткова грошова винагорода є щомісячною виплатою, наявна бездіяльність відповідачів, що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
4. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав на те, що право позивачів на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди визначено законодавчо, а затримка у виконанні рішення суду про виплату належних позивачам коштів, є належною підставою для стягнення з відповідачів компенсації за втрату частини доходів у зв`язку в порушенням строків таких виплат. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про компенсацію за період з 01.04.2013 по 31.10.2014, судами зроблено висновок про те, що в цей період між сторонами розглядався спір в рамках судової справи № 802/3669/13-а, що не є тотожним поняттю несвоєчасного виконання судового рішення, та не може бути підставою нарахування компенсації за вказаний період.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Позивачі звернулись до суду із касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
5.1. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судами попередніх інстанцій не було взято до уваги обставини фактичної виплати коштів за рішенням суду, а також не використано розрахунок сум компенсації за період з 01.04.2013 по 31.10.2014, який міститься в матеріалах судової справи.
6. Відповідачами було подано заперечення на касаційну скаргу, в яких останні просять залишити касаційну скаргу без задоволення.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
7. Конституція України від 28.06.1991 № 254к/96-ВР.
7.1. Стаття 43. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
7.2. Частина п`ята статті 124. Судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.
8. Закон України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР
8.1. Стаття 34. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
9. Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх вплати» від 19.10.2000 № 2050.
9.1 Стаття 1. Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
9.2. Стаття 2. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
10. Постанова Кабінету Міністрів України від 08.10.2012 № 956 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справи та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
10.1. Пункт 1. Виплата щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення установлюється військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби; особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій.
11. Наказ Міністерства оборони України від 15.11.2010 № 595 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
11.Пункт 2.1. Виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць до 100 відсотків місячного грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил України; військовослужбовцям, які займають посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил України відповідно до переліку, наведеного в додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби надзвичайних ситуацій" (із змінами); військовослужбовцям, які займають посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України за Переліком посад військовослужбовців - наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України, згідно з додатком 1 до цієї Інструкції.
Виплата винагороди провадиться за умов:
1) якщо передбачені в штаті військової частини за посадою (в тому числі з подвійним найменуванням, перша або друга частина якого окремо зазначена в Переліку), що займає військовослужбовець, цифрові позначення військово-облікової спеціальності і посади збігаються з цифровими позначеннями військово-облікової спеціальності та посади, зазначеними в цьому Переліку;
2) якщо посади, перераховані у цьому Переліку, наявні: в авіаційних бригадах, полках, базах, базах (експериментальних, навчальних), ескадрильях, загонах, ланках; у льотно-випробувальних підрозділах науково-дослідних організацій, випробувальних полігонів (центрів); у літаючих авіаційно-технічних лабораторіях, авіаційно-ремонтних майстернях; на диспетчерських, командних (головних командних) пунктах (центрах), пунктах наведення авіації; у центрах пошуково-рятувального та аеронавігаційного забезпечення польотів авіації, відділах (групах) оперативних чергових, штурманських управліннях та службах; у військових частинах та підрозділах зв`язку, автоматизованого управління, радіотехнічного, аеродромно-технічного забезпечення, в авіаційних комендатурах та на авіаційних полігонах, які безпосередньо забезпечують польоти літаків та вертольотів;
3) якщо особи офіцерського складу, які займають посади з групою військово-облікової спеціальності 06, 12, 20, 60, 62 цього Переліку, фактично забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, а військовослужбовці, які займають посади з групою військово-облікової спеціальності 46, 49, 52, 53, 54 56, 67, зайняті технічним обслуговуванням і ремонтом літаків та вертольотів;
4) якщо особи рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, на посадах з кодовим позначенням 068, 390, 402, 412, 423, 419, 420, 423, 429, 430, 736, 813, 885, 945 цього Переліку, фактично забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, а військовослужбовці, які займають посади з кодовим позначенням 002, 257, 680, 788, 789, зайняті технічним обслуговуванням і ремонтом літаків та вертольотів.
12. Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачі мають право на отримання виплати щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення. Вказаний висновок ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах судової справи. Крім того, зазначені обставини були предметом розгляду справи № 802/3669/13-а, за наслідками розгляду якої прийнято рішення на користь позивачів.
13. Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та стягнення коштів, компенсації за період з 01.11.2014 по 30.11.2015 позивачами в касаційному порядку не оскаржуються, відтак зазначені обставини не входять в межі касаційного перегляду, в розумінні статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.
14. У той же час, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення компенсації втрати частини доходів за період з 01.04.2013 по 31.10.2014.
15. Обґрунтованим є висновок про те, що спір між сторонами тривав у період з 01.04.2013 по 31.10.2014 щодо наявності/відсутності у військовослужбовців, що обіймають посаду оперативного чергового - заступника начальника штабу з бойового управління штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, права на отримання додаткової щомісячної грошової винагороди, за наслідком судового вирішення якого Вінницьким окружним адміністративним судом винесено постанову в справі № 802/3669/13-а від 31.10.2014. На виконання вказаної постанови відповідачами було проведено відповідні нарахування та виплати сум додаткової щомісячної грошової винагороди за період з 01.04.2013 по 31.10.2014. Таким чином, рішення суду № 802/3669/13-а від 31.10.2014 в частині виплати додаткової щомісячної грошової винагороди за період з 01.04.2013 по 31.10.2014 фактично виконано відповідачем.
16. Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду про те, що не є тотожними поняття несвоєчасного виконання рішення суду та період розгляду спору в судовому порядку, а тому відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення компенсації за період з 01.04.2013 по 31.10.2014.
17. За змістом частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
18.Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
19. З огляду на наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
20. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
21. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 у справі № 802/341/16-а за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
22. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко