Справа № 340/609/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/609/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження (письмового) справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-Транс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 28.11.2018 №1 та №1.

Ухвалою судді від 11.03.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 11.04.2019, витребувано докази (т.1 а.с.1-2).

04.04.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника ТОВ "Темп-Транс" про участь в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Одеського апеляційного суду (т.3 а.с.163-164).

Ухвалою суду від 05.04.2019 задоволено клопотання представника позивача, доручено Одеському апеляційному суду забезпечити проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 11 квітня 2019 року об 11:00 год., в режимі відеоконференції за участю представника позивача ТОВ "Темп-Транс" - Кравець Інни Григорівни (т.3 а.с.165).

У підготовчому засіданні 11.04.2019 оголошено перерву до 07.05.2019 (т.3 а.с.179), витребувано докази, зокрема зобов`язано: позивача надати до суду належним чином завірені копії податкових декларацій з податку на прибуток та з ПДВ за перевіряємий період; представника відповідача надати детальний розрахунок грошового зобов`язання по кожному оскаржуваному рішенню по періодам та в розрізі контрагентів, а також надати інформацію по кримінальним провадженням щодо контрагентів позивача. У підготовчому засіданні учасникам справи роз`яснено, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути надані ними.

Представник відповідача в підготовче засідання 07.05.2019 не з`явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю додаткового часу для виконання вимог суду щодо надання інформації та документів (т.3 а.с.235).

07.05.2019 у зв`язку з технічними причинами судове засідання не відбулося (а.с.236-237) та ухвалою суду від 07.05.2019 (т.3 а.с.238-239) продовжено проведення підготовчого провадження до 04.06.2019, зобов`язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від 11.04.2019 та надати інформацію по кримінальним провадженням щодо контрагентів позивача із наданням підтверджуючих доказів, детальний розрахунок грошового зобов`язання та штрафних санкцій, визначених оскаржуваними рішеннями, а також повторно у контрагентів позивача витребувано докази.

Ухвалою суду від 04.06.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 24.06.2019 (т.4 а.с.17).

24.06.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.07.2019 для надання додаткових доказів по справі (т.4 а.с.19).

02.07.2019 сторони в судове засідання не з`явилися, подавши клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без їх участі (т.4 а.с.97-98).

З урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження (т.4 а.с.99).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним сформовано податковий кредит на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД" та ТОВ "Реал ЮА". Взаємовідносини із зазначеними контрагентами здійснювались згідно укладених між сторонами договорів, придбаний товар, послуги використовувався в господарській діяльності ТОВ "Темп-Транс" з метою отримання прибутку. Господарські операції супроводжувались оформленням всіх необхідних первинних документів, які складені у відповідності до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік". На час укладення позивачем правочинів з контрагентами, останні були належним чином зареєстровані та були платниками податку на додану вартість. Тому, позивач вважає, що ним, в повній мірі, дотримано вимог норм законодавчих актів при взаємовідносинах з вищезазначеними контрагентами та оподаткуванні господарських операцій з ними. Також, позивачем надано відповідь на відзив (т.3 а.с.173-176).

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД" та ТОВ "Реал ЮА", створені без наміру здійснення господарської діяльності та мають ознаки фіктивності, а господарські операції позивача з ними не носять реального характеру (т.3 а.с.133-137).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Темп-Транс" з питань правильності визначення податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Милавица" за квітень, травень 2018 р., що відображені в податкових деклараціях за квітень, травень 2018 р., ТОВ "Юнеска ЛТД" за квітень, травень 2018 р., що відображені в податкових деклараціях, ТОВ "Реал ЮА" за березень 2018 р., що відображені в податковій декларації за липень 2018 р., та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в податкових деклараціях з податку на прибуток за півріччя 2018 року, де висновками, зокрема, є порушення, на думку відповідача:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5, п.6, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 576403 грн., у тому числі за півріччя 2018 року в сумі 576403 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 534956 грн., в тому числі: за квітень 2018 року в сумі 273846 грн., за травень 2018 року в сумі 259860 грн., за липень 2018 року в сумі 1250 грн., за рахунок завищення податкового кредиту (т.1 а.с.18-62).

Не погодившись з висновками акту, позивачем до податкового органу подано заперечення у відповідності до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України.

Відповідачем листом від 28.11.2018 №12404/10/11-28-14-11-17 повідомлено позивача, що податковим органом уважно розглянуті у запереченні обґрунтування щодо непогодження з висновками, зазначеними в акті перевірки. За результатами розгляду заперечень будуть прийняті податкові повідомлення-рішення (т.1 а.с.67)

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом 28.11.2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №1, згідно якого ТОВ "Темп-Транс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 864604,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 576403,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 288201,00 грн. (т.1 а.с.66);

- №1, згідно якого ТОВ "Темп-Транс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 802434,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 534956,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 267478,00 грн. (т.1 а.с.65).

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до ДФС України (т.1 а.с.69-77).

Рішенням про результати розгляду скарги від 08.02.2019 року ДФС України залишило без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 28.11.2018 року №1, №1, а скаргу - без задоволення (т.1 а.с.78-83).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступні фактичні обставини у справі.

Як вбачається з акту перевірки податковий орган дійшов висновку про завищення податкового кредиту за квітень 2018 р. в сумі 273846 грн., за травень 2018 р. в сумі 259860 грн., за липень 2018 р. в сумі 1250 грн., в частині взаємовідносин з ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД" та ТОВ "Реал ЮА", які, на думку податкового органу, не носять реального характеру.

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в липні 2018 року віднесено суму ПДВ 1250,00 грн. за податковою накладною №17 від 12.03.2018, виданою ТОВ "Реал ЮА" з придбання колишніх у використанні комплектуючих і запасних частин до залізничних вагонів, на підставі договору поставки №34-751/17 від 28.10.2017 р. (т.3 а.с.67-68, 72).

Придбаний товар - модифікатор ЕМПи-1, позивачем оприбутковано відповідно до видаткової накладної №0017 від 13.03.2018 (т.3 а.с.71), а також надано акт прийому-передачі від 12.03.2018 до договору поставки №34-751/17 від 28.10.2017 р. (т.3 а.с.69) та накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (т.3 а.с.78-112). Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок ТОВ "Реал ЮА", що підтверджується платіжними дорученнями (т.3 а.с.73-74).

В ході розгляду справи встановлено, що позивачем до податкового кредиту в квітні-травні 2018 року віднесено суму ПДВ 182681,07 грн., в тому числі квітень 2018 - 174081,07 грн. та травень 2018 - 8600,00 грн., за податковими накладними, виданими ТОВ "Милавица" з придбання колишніх у використанні комплектуючих і запасних частин до залізничних вагонів (авторегулятор б/в, колісні пари б/в, колодка гальмівна композиційна, смазка ЛЗ, модифікатор ЕМПи-1) та надання послуг з нанесення трафаретів на вагони, на підставі договорів №39 від 01.04.2018 р. та №27 від 10.04.2018 р. (т.1 а.с.84-88, 91-92, 95-96, 98-99, 101-102, 107-109, 112, 116, 120, 124, 128, 130).

Даний товар позивачем оприбутковано відповідно до видаткових накладних, а також надано акти прийому-передачі до договору поставки №27 від 10.04.2018 р. та специфікаціями до договору поставки №27 від 10.04.2018 р., накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (т.1 а.с.109-111, 113-115, 117-119, 121-123, 125-127, 129, т.1 а.с.170-249, т.2 а.с.1-58). Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок ТОВ "Милавица", що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с.131-136). Також, в підтвердження оплати вартості придбаного товару позивачем до матеріалів справи надано договори про відступлення права вимоги та платіжні доручення (т.1 а.с.137-146).

ТОВ "Милавица" виконало для позивача необхідний об`єм робіт, що підтверджується заявкою на вагони (нанесення трафаретів) (т.1 а.с.89, 93) та актами надання послуг (т.1 а.с.90, 94, 97, 100). Оплату вартості придбаних послуг позивачем здійснено в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок ТОВ "Милавица", що підтверджується платіжним дорученням (т.1 а.с.106).

Судом встановлено, що позивачем до податкового кредиту в квітні-травні 2018 року віднесено суму ПДВ 351025,00 грн., в тому числі квітень 2018 - 99765,00 грн. та травень 2018 - 251260,00 грн., за податковими накладними, виданими ТОВ "Юнеска ЛТД" з надання послуг, а саме: технічне освідчення запасних частин вантажних вагонів; надання послуг з зовнішньої та внутрішньої обробки вагонів, на підставі договорів №28/11/2018 від 01.03.2018 р. та №29/11/2018 від 01.03.2018 р. (т.2 а.с.59-61, 67, 71, 74, 78, 82, 87, 92, 96, 211-215, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 247);

Факт надання послуг ТОВ "Юнеска ЛТД" за договором від 01.03.2018 р. №28/11/2018 підтверджується наявними у матеріалах справи звітами про проведення підготовки та виявлення недоліків запасних частин вантажних вагонів (т.2 а.с.62-65, 68-69, 72, 75-76, 79-80, 83-85, 88-90, 93-94), а також відповідними актами надання послуг (т.2 а.с.66, 70, 73, 77, 81, 86, 91, 95). Також, в підтвердження оплати вартості придбаних послуг позивачем до матеріалів справи надано договори про відступлення права вимоги та платіжні доручення (т.2 а.с.97-110).

Факт надання послуг ТОВ "Юнеска ЛТД" за договором від 01.03.2018 р. №29/11/2018 підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом узгодження договірної ціни (т.2 а.с.216), заявками на проведення послуг по договору №29/11/2018 (т.2 а.с.217-223), звітами до актів надання послуг (т.2 а.с.225, 228, 231, 234, 237, 240, 243, 246), а також відповідними актами надання послуг (т.2 а.с.224, 227, 230, 233, 236, 239, 242, 245). Також, в підтвердження оплати вартості придбаних послуг позивачем до матеріалів справи надано договори про відступлення права вимоги та платіжні доручення (т.2 а.с.248-251, т.3 а.с.1-5).

Відповідно п.п.14.1.179, 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми податку на додану вартість необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факти отримання товару та його оплати, а також наявність мети отримання товару, пов`язаної із подальшим використанням отриманих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до ч.1 ст.3 Господарського кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг та отримання доходу. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Судом встановлено, що одним із видів діяльності позивача є, зокрема, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, зокрема підприємство надає послуги з проведення поточного та планового ремонту залізничних вагонів в ремонтних майстернях Укрзалізниці.

Так, результати послуг одержаних позивачем від ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД" та ТОВ "Реал ЮА" використано в господарській діяльності позивача шляхом надання послуг їх кінцевим споживачам, а саме: ТОВ "Євровагонсервіс", ТОВ "АТ Каргілл", ТОВ "Тас-Логістік" та ТОВ "Ніка Транс Логістика", факт виконання яких підтверджено копіями фінансово-господарських документів, договорами, податковими та видатковими накладними, актами надання послуг, рахунками на оплату, платіжними дорученнями, протоколами погодження ціни (т.1 а.с.151-249, т.2 а.с.113-210, т.3 а.с.9-64, т.4 а.с.23-57).

Також судом встановлено, що для проведення ремонтів вантажних залізничних вагонів ТОВ "Темп-Транс" закуповувало необхідні запчастини у контрагентів, відповідно до укладених договорів, та поставка товару здійснювалась за рахунок постачальників на станцію ремонту вагонів. Крім того, начальником вагонно-ремонтного депо Знам`янка надано листи, відповідно до яких підтверджено отримання запасних частин та послуг (т.3 а.с.65-66).

Таким чином, зібрані у справі докази вказують на реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД", ТОВ "Реал ЮА".

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

При цьому в пункті 198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме - наявність у платника податку (покупця) належно оформленої, зареєстрованої та виданої податкової накладної.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому контрагентами у перевіряємому періоді. При цьому ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД" та ТОВ "Реал ЮА" на момент їх виписки були зареєстровані платниками податку на додану вартість та в ЄДР, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України мали обов`язок нараховувати податок на додану вартість та виписувати податкові накладні. Що також не заперечувалось і відповідачем та встановлено під час перевірки.

В ході розгляду справи встановлено, що фактичною підставою для зменшення позивачу задекларованого податкового кредиту став висновок ГУ ДФС у Кіровоградській області про неможливість реальних поставок товару з огляду на відсутність у ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД" та ТОВ "Реал ЮА" трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що, на думку податкового органу, свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Суд вважає таку позицію безпідставною, оскільки спростовується матеріалами справи. До того ж, не встановлення на момент перевірки позивача наявності в контрагентів трудових ресурсів, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, засобів для транспортування та іншого майна не свідчить беззаперечно про відсутність реального характеру господарських операцій.

Проте, в акті перевірки відповідачем зазначено: відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) у контрагентів позивача за перевіряємий період по взаємовідносинам з ТОВ "Темп Транс", працювали громадяни як за трудовими договорами, так і за цивільно-правовими договорами; наявні основні засоби (т.1 а.с.29, 44, 57).

Таким чином, з аналізу наведених вище норм законодавства та правовідносин позивача з ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД" та ТОВ "Реал ЮА" вбачається, що позивачем було дотримано всіх обов`язкових вимог закону, безпосередньо пов`язаних з формуванням податкового кредиту та виникненням податкового зобов`язання, оскільки єдиною підставою для цього являється наявність у платника податку-покупця належно оформленої та зареєстрованої податкової накладної.

Суд також враховує те, що наявність вищевказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту є обов`язковою, але, є не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони сформовані, не відповідають дійсності, в тому числі, коли господарські операції з придбання товару (робіт, послуг) не мали реального характеру.

Статус позивача і його контрагентів (на час господарських взаємовідносин) як платників ПДВ не заперечувався сторонами.

Податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним суб`єктом господарювання було лише одержання позивачем податкової вигоди.

До того ж, висновки акту перевірки про не підтвердження реальності господарських операцій у зв`язку з посиланням на аналіз податкової звітності ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД", ТОВ "Реал ЮА" та аналіз Єдиного реєстру податкових накладних по ланцюгу постачання є помилковими, тому що чинне законодавство не ставить право платника податків на формування податкових вигод у залежність від змісту податкової звітності його контрагентів та номенклатури придбаного/проданого товару третіми особами.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 21-47а10 від 31.01.2011 року, чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання.

Також, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №П/811/1930/17.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено суду фактів безтоварного характеру господарських операцій та безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ позивачем, в зв`язку з чим податковим органом безпідставно збільшено ТОВ "Темп-Транс" суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 802434,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 534956,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 267478,00 грн., що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 28.11.2018 р. №1, яке підлягає скасуванню.

Щодо заниження позивачем податку на прибуток за півріччя 2018 року в сумі 576403,00 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ "Темп-Транс" занижено податок на прибуток на загальну суму 576403 грн., в частині взаємовідносин з ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД", ТОВ "Реал ЮА".

Дана позиція податкового органу ґрунтується на тих же фактах, що стали висновком про заниження податку на додану вартість, а саме безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД", ТОВ "Реал ЮА", які на думку перевіряючих, проводили діяльність, спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням вигоди третім особам, в тому числі й ТОВ "Темп-Транс".

З такими висновками суд також не погоджується та зазначає наступне.

Так, згідно з пунктами 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За приписами статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Відповідно до п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Як встановлено в ході розгляду справи та підтверджено наявними в справі матеріалами, господарські відносини між ТОВ "Темп-Транс" та ТОВ "Милавица", ТОВ "Юнеска ЛТД", ТОВ "Реал ЮА" у перевіряємому періоді мали реальний характер, позивачем по бухгалтерському та податковому обліку було відображено придбання у вказаних контрагентів-постачальників товарів та послуг, які використано позивачем у власній господарській діяльності.

По суті, доводи ГУ ДФС у Кіровоградській області зводяться до того, що у контролюючих органів виникли зауваження до перелічених в акті перевірки контрагентів позивачем щодо їх податкової звітності. При цьому відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження висновків, викладених в акті перевірки щодо того, що фактичне виконання укладених господарських договорів не відбулось, а самі висновки з цього приводу ґрунтуються на припущеннях, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними та необґрунтованими висновки відповідача в частині того, що позивачем занижено податок на прибуток за півріччя 2018 в сумі 576403,00 грн., тому податкове повідомлення-рішення від 28.11.2018 р. №1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

При цьому, за приписами частини другої статті 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 28.11.2018 року №1 та №1.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у сумі 19210,00 грн. (т.1 а.с.4) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 243, 245, 246, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Темп Транс" (27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Фрунзе, 110А, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 28.11.2018 року №1, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Темп-Транс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 864604,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 576403,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 288201,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 28.11.2018 року №1, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Темп Транс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 802434,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 534956,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 267478,00 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Темп Транс" (), здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина