Справа № 420/5833/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5833/18
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

При секретарі Іщенко В.О.

Представник відповідача Мунтян Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Леола» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року, прийнятого у відкритому судовому засіданні о 17.23 год. (суддя Цховребова М.Г.) у справі за позовом Приватного підприємства «Леола» до заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області Попова Володимира Григоровича про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне підприємство «Леола» звернулося до суду з позовом до заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області Попова Володимира Григоровича та просило визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 7812 від 11.10.2018 року про проведення фактичної перевірки позивача ().

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів ДФС до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначено нормою ст..80 та 81 ПКУ. Відповідно до норми посадові особи ДФС перед проведенням фактичної перевірки зобов`язані були надати направлення на проведення такої перевірки, наказ про проведення перевірки,службове посвідчення.

Посадові особи ГУ ДФС порушили вимоги п.81.1 ст.81 Податкового Кодексу України не вручивши суб`єкту господарювання або його представнику дане направлення і наказ про проведення перевірки.

Позивачу невідомо про які порушення вимог законодавства з боку ПП «Леола» йдеться мова у наказу та яка була отримана інформація про порушення підприємством..

Таким чином, у зміст наказу №7812 від 11.10.2018 року, внесені неправдиві відомості,які не відповідають дійсності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення,яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Зокрема позивач зазначає, що при вивченні наказу № 7812 від 11.10.2018 р. про проведення фактичної перевірки було встановлено, який був наданий співробітнику магазина, який не проводить розрахункові операції, що в ньому відображені обставини, які не дають приводи і підстави, згідно норм ПКУ, для проведення даних видів перевірок і винесення оскаржуваного наказу. В наказі № 7812 від 11.10.2018р. робляться посилання на положення норм пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, як на підстави для проведення фактичної перевірки ПП «Леола»;

Про які порушення вимог законодавства з боку ПП «Леола» ідеться, не зрозуміло, та як була отримана інформація про порушення підприємством норм ПКУ, теж не ясно. Приписів або повідомлень ДФС про порушення законодавства ніколи ПП «Леола» не отримувало з моменту реєстрації ПП. Таким чином, у зміст наказу № 7812 від 11.10.2018 р. внесені неправдиві відомості, які не відповідають дійсності. Виходячи з вищевикладеного, законних підстав для винесення наказу № 7812 про проведення фактичної перевірки ПП «Леола» не було і немає.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за вищезазначеною апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача,розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 310 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу у відкритому судовому засіданні.

Обставини справи.

11 жовтня 2018 року відповідачем прийнято наказ № 7812 «Про проведення фактичної перевірки ПП «Леола» (код 22491694)» , відповідно до змісту якого, зокрема:

«З метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв, на підставі пп. 19-1.1.4п. 19-1.1 ст. 19,пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19,ст. 20,пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, наказую:

1. Провести з 06.11.2018 року фактичну перевірку ПП «Леола» (код 22491694), податкова адреса: Одеська область, м. Южне, вул. Хіміків,10-Г, адреса господарської одиниці: м. Одеса, вул. Тіниста, 9/12, магазин «Продукти 24», тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 07.11.2017 по дату закінчення фактичної перевірки, за участю заступника начальника відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 , головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 , головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 , головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 та головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 ».

Не погоджуючись з наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 11 жовтня 2018 року № 7812, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що зміст оскарженого наказу відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України ,Податкового Кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин).

Згідно пп.пп. 19-1.1.4, 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Відповідно до пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням субєктами господарювання установлених законодавством обовязкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки..

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів було встановлено, що 11 жовтня 2018 року відповідачем прийнято наказ № 7812 «Про проведення фактичної перевірки ПП «Леола» (код 22491694)», «З метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв, на підставі пп. 19-1.1.4п. 19-1.1 ст. 19,пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19,ст. 20,пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Згідно оскарженого наказу відповідача від 11 жовтня 2018 року № 7812 «Про проведення фактичної перевірки ПП «Леола» (код 22491694)»: в ньому зазначено: дата видачі (11 жовтня 2018 року), найменування контролюючого органу Головне управління ДФС в Одеській області), найменування та реквізити суб`єкта (ПП «Леола» (код 22491694)), адреса обєкта, перевірка якого проводиться (податкова адреса: Одеська область, м. Южне, вул. Хіміків,10-Г, адреса господарської одиниці: м. Одеса, вул. АДРЕСА_1 , магазин «Продукти 24»), мета (здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв), вид (фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом (пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19, пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України), дата початку і тривалість перевірки (провести з 06.11.2018 року, тривалістю 10 діб), період діяльності, який буде перевірятися (перевіряємий період з 07.11.2017 по дату закінчення фактичної перевірки);

- наказ має підпис заступника керівника контролюючого органу (заступника начальника ОСОБА_7 ) та скріплений печаткою контролюючого органу (Головного управління ДФС в Одеській області).

З встановленого вбачається, що зміст оскарженого наказу відповідає вимогам п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що Головне управління ДФС в Одеській області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19, пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19, ст. 20 ПК України), визначених законодавством у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв, та рішення заступника керівника контролюючого органу, а наказ заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області від 11 жовтня 2018 року № 7812 «Про проведення фактичної перевірки ПП «Леола» (код 22491694)» відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1-2 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 КАС України , за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Так, стаття 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.315,316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Леола» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 18 липня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.