Справа № 191/2617/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року м. Дніпросправа № 191/2617/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання Новошицька О.О., з участю апелянта ОСОБА_1 , представника апелянта Янгель О.В., позивача ОСОБА_2 , діючої в інтересах ОСОБА_3 , представників позивача ОСОБА_4 , Костенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року в адміністративній справі №191/2617/17 (головуючий суддя у першій інстанції - Гречко Ю.В., повний текст рішення складено 24 вересня 2018 року) за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення про надання дозволу на продаж квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення про надання дозволу на продаж квартири.

Позивач просила визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №38 від 27 лютого 2013 року в частині надання ОСОБА_6 дозволу на продаж квартири АДРЕСА_1 від імені недієздатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року ОСОБА_3 , (інвалід II групи з діагнозом: олігофренія в стадії мбецильності) було визнано недієздатним і на підставі клопотання органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради опікуном призначено ОСОБА_6 . 22 лютого 2013 року протоколом опікунської ради виконавчого комітету Синельниківської міської ради надано дозвіл ОСОБА_6 на продаж квартири АДРЕСА_1 від імені недієздатного ОСОБА_3 . Дозволено ОСОБА_6 придбати квартиру АДРЕСА_2 і оформити вказану квартиру на ім`я недієздатного ОСОБА_3 , також зобов`язано ОСОБА_6 в тримісячний термін надати до органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради засвідчену копію договору купівлі-продажу придбаного житла на ім`я недієздатного ОСОБА_3 27 лютого 2013 року прийнято аналогічне рішенням виконавчим комітетом Синельниківської міської ради під №38. Однак, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливою метою вчинила зловживання опікунськими правами, яке виразилось у розтраті грошових коштів, що підтверджується вироком Синельниківського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року.

12 березня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу №615 ОСОБА_6 , згідно наданого їй дозволу, здійснила продаж нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 за ціною 300200 грн. 00 коп. Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року ОСОБА_6 звільнена від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_3 . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року призначено ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .

На виконання рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 27 лютого 2013 року ОСОБА_6 було продано квартиру АДРЕСА_3 , чим було істотно погіршено житлові умови ОСОБА_3 . Вказане рішення винесено незаконно та підлягає скасуванню, оскільки рішення від 27 лютого 2013 року прийнято на підставі заяви ОСОБА_6 без будь-якої фактичної перевірки обставин, які у ній вказувались, а саме, не перевірено обставини щодо необхідності продажу майна ОСОБА_3 , та відсутності у квартирі АДРЕСА_3 індивідуального опалення та ремонту; не перевірено умови у квартирі АДРЕСА_2 , яка мала бути придбана на рівних умовах, та згоду власника квартири на її продаж. Також не перевірено факти, щодо наявності споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Згідно п.3 рішення №38 від 23 лютого 2013 року зобов`язано ОСОБА_6 в тримісячний термін надати до органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради засвідчену копію договору купівлі-продажу придбаного житла. Проте жодних дій для перевірки виконання рішення №38 від 23 лютого 2013 року відповідачем не вчинено.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №38 від 27 лютого 2013 року в частині надання ОСОБА_6 дозволу на продаж квартири АДРЕСА_1 від імені недієздатного ОСОБА_3 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 21 вересня 2019 року їй стало відомо, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №38 від 27 лютого 2013 року в частині надання ОСОБА_6 дозволу на продаж квартири АДРЕСА_1 від імені недієздатного ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи судом не було враховано, що вона є добросовістним набувачем квартири АДРЕСА_1 .

Їй не були відомі обставини оформлення опіки.

В доповненні до апеляційної скарги заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та залишити без розгляду адміністративний позов з підстав пропуску строку звернення до суду.

В відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апелянт та представник апелянта просять задовольнити апеляційну скаргу з урахуванням доповнень до неї.

Позивач та представники позивача просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року ОСОБА_3 (інваліда II групи з діагнозом: олігофренія в стадії імбецильності) було визнано недієздатним і опікуном призначено ОСОБА_6 (т.1 а.с.7).

22 лютого 2013 року протоколом опікунської ради виконавчого комітету Синельниківської міської ради надано дозвіл ОСОБА_6 на продаж квартири АДРЕСА_1 від імені недієздатного ОСОБА_3 Дозволено ОСОБА_6 придбати квартиру АДРЕСА_2 і оформити вказану квартиру на ім`я недієздатного ОСОБА_3 Зобов`язано ОСОБА_6 в тримісячний термін надати до органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради засвідчену копію договору купівлі-продажу придбаного житла на ім`я недієздатного ОСОБА_6 (т.1 а.с.8).

27 лютого 2013 року прийнято рішенням виконавчим комітетом Синельниківської міської ради під №38, яким надано ОСОБА_6 дозвіл на продаж квартири АДРЕСА_1 від імені недієздатного ОСОБА_3 та дозволено їй придбати квартиру АДРЕСА_2 і оформити вказану квартиру на ім`я недієздатного ОСОБА_3 (т.1 а.с.9).

Вироком Синельниківського міськрайонного суду від 28 серпня 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_6 визнана винуватою у скоєні злочину, передбаченого ст.167 КК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливою метою зловживання опікунськими правами, яке виразилось у розтраті коштів у сумі 206180.00 грн., які остання витратила на себе, завдавши шкоди недієздатному ОСОБА_3 на суму 206180.00 грн. (т.1 а.с.10-11).

Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року ОСОБА_6 звільнена від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_3 (т.1 а.с.12-14).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року призначено ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 (т.1 а.с.15-16).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що обґрунтування заперечень проти позову відповідач не надав суду жодного доказу дотримання ним вимог діючого законодавства щодо здійснення належного контролю за діяльністю опікуна щодо укладання та виконання вказаних правочинів з метою недопущення порушення прав недієздатної особи.

Не надано жодного доказу виконання відповідачем вимог діючого законодавства щодо періодичних відвідувань недієздатного ОСОБА_3 за місцем проживання, не здійснено перевірку житлових умов придбаної ОСОБА_6 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , не перевірено, чи погіршуються умови проживання недієздатного внаслідок продажу квартири.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Статтею 56 ЦК України та ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні в м. Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Статтею 71 ЦК України встановлено, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна.

Відповідно до ч.1 ст.74 ЦК України якщо у особи, над якою встановлено опіку чи піклування, є майно, що знаходиться в іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №38 від 27.02.2013 року видно, що відповідачем надано дозвіл ОСОБА_6 на продаж квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала недієздатному ОСОБА_3 з умовою придбання та оформлення іншого житла в м. Синельникове Дніпропетровської області на його ім`я.

Таким чином, приймаючи спірне рішення, відповідач був обізнаним про знаходження приналежної недієздатному ОСОБА_3 квартири за межами міста Синельниківська Дніпропетровської області, і про те, що згідно чинного законодавства опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна, але в порушення вимог ч.1 ст.74 ЦК України, діючи з перевищенням наданих повноважень, прийняв рішення про надання дозволу опікуну ОСОБА_6 на продаж цієї квартири, що потягло за собою порушення прав власності та спричинення матеріальної шкоди недієздатному ОСОБА_3

Доводами апеляційної скарги апелянта було зазначено про те, що під час розгляду справи судом не було враховано, що вона є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 та їй не були відомі обставини оформлення опіки.

В ході розгляду апеляційної скарги апелянтом було уточнено, що він наполягає на залишенні без розгляду рішення суду першої інстанції по строкам, про що було перевірено судом саме ці доводи.

Судом було досліджено матеріали справи щодо строку звернення позивача до суду та пояснення позивача.

Колегія суддів дійшла до висновку про те, що позивач звернулася до суду з позовом в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст.99 КАС України (в редакції чинній на день звернення до суду).

Відповідно до ч.4 ст.323 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в ч.1 цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

З матеріалів справи вбачається що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року по цій справі було залишено без задоволення, а рішення без змін.

Доводами апеляційної скарги відповідача по справі були строки звернення позивача до суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 року встановлено, що позивач, діючи в інтересах недієздатного ОСОБА_3 дізнавшись про порушення його прав, в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст.99 КАС України (в редакції чинній на день звернення до суду), правомірно звернулась із відповідним позовом до суду (т.1 а.с.251-252).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи щодо строку звернення позивача до суду розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи, а тому не можуть розглядатися під час цього апеляційного перегляду.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року в адміністративній справі №191/2617/17 (головуючий суддя у першій інстанції - Гречко Ю.В., повний текст рішення складено 24 вересня 2018 року) за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення про надання дозволу на продаж квартири залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 липня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 19 липня 2019 року.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 липня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 19 лпиня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва