Справа № 480/2491/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2019 р. Справа №480/2491/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2491/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови, зняття арешту,-
В С Т А Н О В И В:
Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - позивач, ПАТ "Сумське НВО") звернулось з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича (далі - відповідач), в якому просить суд:
визнати протиправною та скасувати постанову від 18.06.2019 про арешт коштів боржника винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. при виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57048148 в частині арешту коштів Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" виходячи з витрат на виплату заробітної плати найманим працівникам в розмірі 1262 тисячі гривень за місяць;
- зняти накладений при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57048148 арешт грошових коштів, що містяться на рахунку Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" виходячи з витрат на виплату заробітної плати найманим працівникам в розмірі 1262 тисячі гривень за місяць.
Позовні вимоги Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" обґрунтовує наступним. 18.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. при виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57048148 винесено постанову про арешт коштів боржника, в тому числі в частині арешту коштів ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України". При цьому позивач зазначає, що на вказаний рахунок, відкритий в банку, відповідно до п.3.1.5 Договору №252 від 10.11.2015, укладеному між позивачем та ПАТ "Державний ощадний банк України", надходять грошові кошти за централізоване опалення, до складу яких входять витрати на заробітну плату.
На переконання позивача, приватний виконавець не мав правових підстав для накладення арешту на вказаний рахунок, оскільки, даний арешт позбавляє можливості ПАТ "Сумське НВО" здійснювати виплату заробітної плати, чим порушує права самого позивача та права працівників позивача на своєчасне отримання заробітної плати.
За наведених обставин, позивач вважає свої вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 08.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №480/2491/19, розгляд справи призначений у відкритому судовому засіданні на 17.07.2019 об 11 год. 40 хв., відповідачу встановлений строк для подання відзиву.
Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович з позовними вимогами не погодився, у відзиві на позовну заяву (а.с.47-50) зазначив, що державним виконавцем були вчинені всі дії, передбачені приписами Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, інформація про те, що рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ "Державний ощадний банк України" використовується позивачем виключно для виплати заробітної плати найманим працівникам, на момент винесення постанови про накладення арешту виконавцю не була відома.
Враховуючи вищевикладене, Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 17.07.2019, занесеною до протоколу, оголошено перерву в судовому засіданні на 19.07.2019 о 10 год. 40 хв.
Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.56).
Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не прибув, у відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу без його участі.
Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).
Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши подані сторонами докази та об`єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.
18.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. при виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57048148 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику за всіма видами валют та банківських металів у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 4 690 000,00 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.
На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
Приписами частин першої та другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежені права державного виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, кошти на інших рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. від 18.06.2019 ЗВП №57048148 про арешт коштів боржника накладено арешт, крім іншого, на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ "Державний ощадний банк України".
10.11.2015 між ПАТ "Сумське НВО" та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі -Банк) укладено договір № 252 від 10.11.2015р. (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого позивачу відкриті рахунки зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 .
Відповідно до п. 3.1.5. Договору, Банк здійснює розподіл грошових коштів, що надходять на рахунки зі спеціальним режимом використання, перераховуючи в т.ч. грошові кошти на поточний рахунок № НОМЕР_1 позивача відкритий в Банку на підставі договору № 251 від 10.11.2015р.
Таким чином, на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ "Державний ощадний банк України" надходять грошові кошти за централізоване опалення, до складу яких входять витрати на заробітну плату.
У зв`язку з накладенням арешту на кошти боржника, позивачу фактично здійснено заборону видаткових операцій за рахунком № НОМЕР_1 , відкритим у ПАТ "Державний ощадний банк України", з якого перераховується заробітна плата.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
За змістом частини першої статті 5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.
Згідно з приписами частини першої статті 2, статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата; заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством; заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
За викладених обставин, накладення арешту на № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ "Державний ощадний банк України" та призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та її своєчасне отримання, що призводить до порушення конституційних прав працівників позивача.
Частинами четвертою та п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про арешт коштів боржника винесена Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. при виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57048148 в частині арешту коштів Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 та призначені для виплати заробітної плати працівникам, не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині її скасування та зобов`язання зняти арешт є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В той же час, позовні вимоги щодо визнання протиправною постанови від 18.06.2019 про арешт коштів боржника винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. при виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57048148 в частині арешту коштів Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 та призначені для виплати заробітної плати працівникам, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що приватний виконавець, при винесенні постанови про арешт коштів боржника, вчинив дії, передбачені нормами чинного законодавства, які є обов`язковими для державного виконавця, направленими на примусове виконання рішень.
Доказів наявності підстав для невиконання цього обов`язку або того, що приватному виконавцю на момент винесення оскаржуваної постанови була відома інформація про те, що рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ "Державний ощадний банк України" використовується виключно для виплати заробітної плати найманим працівникам, позивачем під час розгляду справи не надано.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови, зняття арешту - задовольнити частково.
Скасувати Постанову від 18.06.2019 про арешт коштів боржника винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом Олександром Леонідовичем при виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57048148 в частині арешту коштів Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" та призначені для виплати заробітної плати працівникам.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик