Справа № 640/20683/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Добролюбова В. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення та дата складання повного тексту не зазначені) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасувати рішення від 05.10.2018 р. № 2241 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (виправленої), поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VIII скликання»; визнання протиправним та скасування рішення від 05.10.2018 р. № 2242 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VIII скликання»; визнання протиправним та скасування рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 05.10.2018 р. № 2250 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (виправленої), поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VIII скликання» до Національного антикорупційного бюро України»; визнання протиправним та скасування рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 05.10.2018 р. № 2251 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VIII скликання» до Національного антикорупційного бюро України».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції взагалі не встановлювалась правильність висновків відповідача стосовно достовірності/ недостовірності задекларованих позивачем відомостей.

Натомість, на думку відповідача, встановлення вказаних фактів становить предмет доказування у даній справі.

В частині невідображення у оскаржуваних рішеннях пояснень позивача апелянт вважає, що таке відображення не є обов`язковим, проте стверджує, що вони були обов`язково враховані.

Щодо висновку суду про недоримання відповідачем розумного строку апелянт зауважив, що сама перевірка була проведена в межах максимального строку, визначеного законодавством. При цьому, строк на затвердження її результатів не передбачений жодним чинним законодавством.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 04.07.2019 р. за вх. № 24605, в якому позивач на всі доводи апелянта зауважує невідповідністю рішень відповідача засадам адміністративного судочинства, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України. Зокрема, на думку позивача, відповідачем не дотримано принципу пропорційності, своєчасності та права особи на участь у процесі прийняття рішення.

При цьому, саме з тексту оскаржуваних рішень не вбачається, що пояснення позивача були враховані та з якихось підстав відхилені. Крім того, при проведенні перевірки відповідачем не було враховано рейтинги ризиків, що підтверджується листом відповідача від 06.11.2018 р. № 41-01/51644/18.

З даного приводу позивач звертає увагу на Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішенням НАЗК від 10.02.2017 р. № 56 (далі - Порядк № 56), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у п. 4 Р. ІІІ якого зазначено, що у разі якщо декларації за результатами логічного та арифметичного контролю присвоєно Показник відсутності ризику і при цьому повна перевірка такої декларації проводиться на підставі абзацу другого частини першої статті 50 Закону, така перевірка полягає у перевірці декларації на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення. Задекларовані у такій декларації відомості вважаються достовірними, а оцінка задекларованих у ній активів вважається точною.

З огляду на вказану норму, позивач вважає, що декларації, подані за 2015 р. та 2016 р. вважаються такими, що пройшли логічний та арифметичний контроль, а відтак показник рейтингу ризику та показник відсутності ризику не встановлені, а тому їх перевірка може бути проведена виключно на предмет конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення, що не було виявлено за результатами перевірки.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем було перевищено повноваження при проведенні перевірки.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до рішень відповідача від 25.05.2018 року №1003 «Про проведення повної перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VІІІ скликання» та від 20.07.2018 року № 1482 «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VІІІ скликання повна перевірка проведена уповноваженими особами за результатами якої прийнято рішення від 05.10.2018 року № 2241 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VІІІ скликання».

Також, відповідно до рішень відповідача від 25.05.2018 року № 1004 «Про проведення повної перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VІІІ скликання» та від 20.07.2018 року №1483 «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VІІІ скликання» повна перевірка проведена уповноваженими особами, за результатами якої прийнято рішення від 05.10.2018 року № 2242 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік поданої ОСОБА_2 , народним депутатом України VІІІ скликання».

Як вбачається колегією суддів з матеріалів справи, підставою для прийняття рішень про проведення перевірки слугували ч. 1 ст. 8 абз. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (в редакції, що була чинною на момент прийняття рішення, далі - Закон № 1700), а також п. п. 1 п. 3 Р ІІІ Порядку № 56.

Так у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону № 1700 основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством.

Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу.

Регламент Національного агентства, а також розподіл функціональних обов`язків між заступником Голови та членами Національного агентства за відповідними напрямами щодо виконання покладених на нього функцій затверджуються рішенням Національного агентства.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 50 Закону № 1700 обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

У відповідності до п. п. 1 п. 3 Р ІІІ Порядку № 56 рішення про проведення перевірки приймається на визначених Законом підставах у випадку, якщо декларація подана службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджено рішенням Національного агентства від 17 червня 2016 року № 2, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 липня 2016 року за № 987/2911.

Відповідно до п. 7 Р. ІІ Порядку № 56 логічний та арифметичний контроль декларації, що проводиться автоматично за допомогою засобів програмного забезпечення Реєстру, містить такі складові:

1) контроль відповідності відомостей декларації (далі - Складова-1) - порівняння складових інформації, що зазначена в декларації, з метою встановлення їх відповідності та/або невідповідності одна одній, що здійснюється після подання декларації;

2) контроль відповідності відомостей декларації відомостям баз даних (далі - Складова-2) - порівняння відомостей, що зазначені в декларації, яка проходить повну перевірку, з відомостями в інших деклараціях цього суб`єкта декларування, відомостями з реєстрів, баз даних та інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, які можуть містити інформацію про окремі об`єкти декларування (далі - відповідні бази даних), що здійснюється після подання декларації.

Складова-1 здійснюється згідно із затвердженими рішенням Національного агентства правилами логічного та арифметичного контролю декларацій.

Декларації, подані до затвердження Національним агентством правил логічного та арифметичного контролю декларацій, вважаються такими, що пройшли логічний та арифметичний контроль в частині Складової-1.

Складова-2 здійснюється згідно із затвердженими рішенням Національного агентства правилами автоматизованої перевірки декларацій та їхніх вагових коефіцієнтів (далі - Правила автоматизованої перевірки).

Логічний та арифметичний контроль в частині Складової-2 не проводиться до затвердження Національним агентством Правил автоматизованої перевірки та забезпечення технічної можливості їх застосування. Про затвердження таких правил та забезпечення технічної можливості їх застосування Національне агентство повідомляє окремо на своєму офіційному веб-сайті.

Правилами автоматизованої перевірки встановлюються:

1) показник рейтингу ризику декларації (далі - Показник рейтингу ризику), що є ступенем невідповідності відомостей декларації відомостям відповідних баз даних, за наявності якого повна перевірка всіх відомостей, що відображені в декларації, є доцільною та обґрунтованою;

2) показник відсутності ризику декларації (далі - Показник відсутності ризику), що свідчить про відповідність відомостей декларації відомостям відповідних баз даних.

У разі якщо рейтинг ризику конкретної декларації дорівнює або перевищує Показник рейтингу ризику, Національне агентство при проведенні повної перевірки декларації проводить перевірку всіх відомостей, що відображені в декларації.

У разі якщо рейтинг ризику конкретної декларації є меншим за Показник рейтингу ризику, Національне агентство при проведенні повної перевірки декларації проводить перевірку лише в частині виявлених ризиків.

У разі якщо декларації присвоєно Показник відсутності ризику, декларація вважається такою, що відповідає вимогам Закону щодо достовірності задекларованих відомостей та точності оцінки задекларованих активів.

Правила логічного та арифметичного контролю декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, автоматизованої перевірки зазначених декларацій та їхніх вагових коефіцієнтів було затверджено відповідачем рішенням від 24.10.2017 р. № 1019 (далі - Правила № 1019).

За таких обставин, колегія суддів вважає таким, що відповідає зазначеним вище положенням, довід позивача щодо того, що подані ним декларації вважаються такими, що пройшли логічний та арифметичний контроль в частині Складової-1, однак такими, що на момент проведення перевірки мають бути піддані логічному та арифметичному контролю в частині Складової-2.

Вказане підтверджує сам відповідач у листі від 06.11.2018 р. № 41-01/51644/18 (а. с. 118 - 119 Т. 2), проте із застереженням щодо того, що Правила автоматизованої перевірки мають бути розміщені на сайті НАЗК.

У відповідності до п. 4 рішення від 24.10.2017 р. № 1019 (в редакції, що була чинною на момент проведення перевірки) це рішення набирає чинності з дня набрання чинності рішення Національного агентства з питань запобігання корупції про забезпечення технічної можливості застосування Правил.

До забезпечення технічної можливості застосування у модулі автоматизованої перевірки декларацій Правила мають рекомендаційний характер.

Відтак колегія суддів зазначає, що оскільки у матеріалах справи відсутні докази існування технічної можливості застосування Правил № 1019, колегія суддів відхиляє доводи позивача, зазначені ним у відзиві, про можливість застосування відповідачем показника рейтингу ризику декларації.

Відсутність такої можливості не нівелює обов`язку по проведенню повної перевірки декларацій.

В подальшому, відповідно до зазначених рішень від 05.10.2018 року, за результатами повної перевірки декларації позивача за 2015-2016 роки Національне агентство вирішило, що:

- суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015-2016 роки зазначив недостовірні відомості: не відобразив інформацію про вартість на дату набуття у користування часин нежитлових приміщень, дату набуття права власності на квартиру, що перебуває у його власності, та про нежитлові приміщення (гараж), також не відобразив відомості у відповідному розділі декларації про номінальну вартість належних йому цінних паперів, юридичну особу, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) якої він є, та зазначив відомості про правочини, вчинені членами його сім`ї, чим не дотримав вимоги пунктів 2, 4, 51 та ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». Суб`єкт декларування подав недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015-2016 роки, які відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на дату прийняття цього рішення Національним агентством, що свідчить про наявність в діях суб`єкта декларування ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 Кримінального кодексу України;

- точність оцінки задекларованих активів відповідає даним, отриманим з наявних джерел;

- наявність конфлікту інтересів не встановлено;

- ознак незаконного збагачення не встановлено.

Однією з дій, які передбачає повна перевірка декларацій, є направлення Національним агентством відповідному суб`єкту декларування листа з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів та розгляд і врахування наданих ним пояснень та/або копій підтвердних документів під час проведення повної перевірки декларації у порядку та на умовах, визначених пунктом 12 цього розділу (п. п. 4 п. 6 Р. ІІІ Порядку № 56.

Відповідно до п. 12 Р. ІІІ Порядку № 56 надані суб`єктом декларування письмові пояснення та/або копії підтвердних документів є обов`язковими до розгляду та врахування Національним агентством під час проведення повної перевірки декларації та вирішення питання щодо дотримання суб`єктом декларування вимог Закону при складанні та поданні декларації.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, з оскаржуваних рішень не вбачається чи були враховані пояснення позивача та чи були обґрунтованими висновки відповідача про відсутність підстав для їх відрахування.

В той же час, суд адміністративної юрисдикції не є органом, уповноваженим вирішувати питання законності складених та поданих декларацій при дослідженні пояснень суб`єкта декларування.

Такий обов`язок покладений виключно на відповідача.

За результатами виконання такого обов`язку суд адміністративної юрисдикції повинен лише перевірити відповідність висновків суб`єкта владних повноважень критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відсутність такої можливості через відсутність відомостей про здійснений відповідачем аналіз поданих пояснень (навіть якщо він наголошує на його незадокументованому проведенні) позбавляє можливості суд апеляційної інстанції надати оцінку правомірності такого аналізу, тобто перейти до стадії дослідження виявлених відповідачем порушень.

В протилежному випадку орган судової влади ризикує перебрати на себе непритаманні йому повноваження спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

За цих обставин, колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині обов`язку суду першої інстанції перевірити виявлені відповідачем недостовірні відомості задекларованих даних та розглянути пояснення відповідача з описом підстав для їх врахування чи неврахування.

Щодо доводів апелянта в частині розумності строків для прийняття відповідних рішень колегіясуддів зважає на таке.

Жодної з сторін не заперечується, що питання цих строків не врегульовано чинним законодавством.

При цьому, у справі «Серков проти України» (від 07.07.2011 р., заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини порушення встановлено у зв`язку з тим, що, по-перше, відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим та, відповідно, не відповідало вимозі «якості» закону, що мало наслідком його суперечливе тлумачення Верховним Судом України, та, по-друге, у зв`язку з незастосуванням судами, всупереч національному законодавству, підходу, який був би сприятливішим для заявника, коли у його справі законодавство припускало неоднозначне тлумачення.

За таких обставин, колегія суддів підтримує тлумачення судом першої інстанції відсутності на законодавчому рівні втсановлення строків для прийняття рішення на користь позивача.

В умовах можливих наслідків для позивача у вигляді притягнення останнього до кримінальної (адміністративної) відповідальності, колегія суддів вбачає висновок суду першої інстанції з цього питання вірним.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 22.07.2019 р.)