Справа № 420/3591/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3591/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу головного архітектора відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчук Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі по тексту позивачка або ОСОБА_1 ) до начальника відділу головного архітектора відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчук Сергія Володимировича (надалі по тексту - відповідач), в якому позивачка просить:

- визнати дії начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області, не законними, щодо винесеного висновку від 22.04.2019 року №20/2019 про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не підлягає погодженню;

- зобов`язати начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Топорівка повторно та надати висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Захарівський район, с АДРЕСА_2 Мала Топорівка із земель комунальної власності територіальної громади на землях сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області, на виконання вимог п.2 ст.1861 Земельного кодексу України позивачка звернулась з зазначеним проектом для погодження до відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області. Після розгляду вказаного проекту, начальником відділу головним архітектором відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної адміністрації Бондарчук С.В. наданий висновок №20/2019 від 22.04.2019 року, згідно якого проект позивачки погодженню не підлягає. ОСОБА_1 зазначає, що такі дії головного архітектора щодо не погодження проекту є протиправними та такими, що порушують права та інтереси позивачки на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на п.2 ст.1861 Земельного кодексу України, в якому зазначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які знаходяться у межах населеного пункту, підлягають погодженню з органами містобудування та архітектури.

Процесуальні дії

Ухвалою судді від 21 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На виконання ухвали судді від 21 червня 2019 року про витребування доказів, 15 липня 2019 року від Захарівської районної державної адміністрації надійшли витребувані судом докази (вхід. №25223/19).

15 липня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №25205/19), згідно якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відзив на позовну заяву обґрунтовано наступним

Згідно рішення Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області №141-VII від 22 червня 2018 року позивачці було надано дозвіл па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га. у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Захарівський район с. Мала Топорівка із земель комунальної власності територіальної громади на землях сільськогосподарського призначення (в межах населеного пункту). Але не було враховано, що дана категорія: землі сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства) використовуються виключно за межами населеного пункту, на підставі відсутності категорії цих земель в затвердженій містобудівній документації в межах населеного пункту - генеральному плані з зонуванням. Таким чином, відповідач вважає, що його дії, як головного архітектора, відповідають чинному законодавству.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Рішенням Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області №141-VII від 22 червня 2018 року надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га., для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Захарівський район, с АДРЕСА_2 Мала Топорівка із земель комунальної власності територіальної громади на землях сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області (а.с.12).

01 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з клопотанням про виконанню комплексу землевпорядних робіт по підготовці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 01.03 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. АДРЕСА_3 ).

Довідкою Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №401/185-19 від 18.03.2019 року, позивачку повідомлено, що згідно державної статистичної звітності форми 6-зем «Звіт про наявність земель, розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» станом на 01.01.2016 року, земельна ділянка загальною площею 2,0000 га., що відводиться у власність гр. ОСОБА_1 , для ведення особистого селянського господарства, враховує: забудовані землі гр.34. Адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 в межах населеного пункту) (а.с.32).

Відділом містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області складено висновок №20/2019 від 22.04.2019 року по розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га. у власність громадянці України ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зазначено, що відповідно до п.2 статті 1861 Земельного кодексу України №2768-III від 25 жовтня 2001 року «Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» визначено, що «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури». Тобто на даній земельній ділянці (цільове використання даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (ОСГ) - рілля) відсутні будь-які об`єкти будівництва, або не заплановане будівництво будь-яких споруд, визначено відповідно до поданої на розгляд даної документації. Згідно з вимогами чинного законодавства України відповідач вказує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га. у власність, громадянці України ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягає погодженню (а.с.13-14).

Не погоджуючись з зазначеним висновком, позивачка звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель урегульовано Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Згідно абз.2 ч.5 ст.20 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно ч.1 ст.371 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення, призначені для ведення особистого селянського господарства, фермерського господарства, розташовані у масиві земель сільськогосподарського призначення, можуть використовуватися їх власником, землекористувачем також для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни цільового призначення таких земельних ділянок.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування (ст.38 ЗК України).

Згідно ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом «б» ч.1 ст.121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як було встановлено судом, рішенням Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області №141-VII від 22 червня 2018 року надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га., для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 область, Захарівський район, с. Мала Топорівка із земель комунальної власності територіальної громади на землях сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту на території Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області (а.с.12).

В подальшому, за замовленням гр. ОСОБА_1 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

З надано до суду проекту вбачається, що цільове призначення земельної ділянки відповідно до класифікатора видів цільового призначення земель А.01.03 для ведення особистого селянського господарства.

В проекті також зазначено, що місце розміщення запроектованої до відведення у власність земельної ділянки відповідає містобудівному обґрунтуванню та генеральному плану Онилівської сільської ради та висновку відділу містобудування та архітектури Захарівської районної державної адміністрації та викопіюванні з генерального плану Онилівської сільської ради Захарівського району Одеської області завірений начальником відділу містобудування та архітектури Захарівської районної державної адміністрації головним архітектором району.

Згідно ч.1-2 ст.1861 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч.4 ст.1861 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Згідно ч.6-8 ст.1861 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Підставою для відмови ОСОБА_1 в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га. у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , став висновок відповідача про відсутність на вказаній земельній ділянці будь-яких об`єктів будівництва, або не запланованого будівництва будь-яких споруд, відповідно до поданої на розгляд проектної документації.

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №290 від 16.11.2011 року затверджено Порядок розроблення містобудівної документації. Відповідно до п.4.5 вказаного Порядку, генеральний план населеного пункту та план зонування території розробляється суб`єктами господарювання, які мають в своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат.

Судом було встановлено, що зазначена земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту Мала Топорівка, що підтверджується проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а також довідкою Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №401/185-19 від 18.03.2019 року, проте, суд зазначає, що відповідач правомірно стверджує про відсутність затвердженої містобудівної документації генерального плану з зонуванням населеного пункту Мала Топорівка.

Таким чином, суд погоджується з твердженням відповідача, що зазначена категорія земель: землі сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства) використовується виключно за межами населеного пункту, на підставі відсутності категорії цих земель в затвердженій містобудівній документації в межах населеного пункту генеральному плані з зонуванням, а тому проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га. у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Захарівський АДРЕСА_1 Топорівка підлягає погодженню відділом у Захарівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Зазначене також відповідає інформації, викладеній ФОП ОСОБА_2 в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 .

Отже, суд зазначає, що висновок начальника відділу головного архітектора відділу містобудування, архітектури та ЖКГ районної державної адміністрації Бондарчук ОСОБА_5 .В. щодо не погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га. у власність гр. ОСОБА_1 прийнято на підставі та в межах діючого законодавства.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивачки на протиправність дій відповідача щодо винесено висновку №20/2019 від 22.04.2019 року не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень надав до суду достатні та беззаперечні докази, навів належні доводи, що підтверджують відсутність з його боку порушення чинного законодавства, в той час як доводи позивачки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6-12, 19, 77, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника відділу головного архітектора відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчук Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.