Справа № 1.380.2019.003670
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.003670
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 липня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління транспорту Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправними дій та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління транспорту Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, із вимогами:

-визнати протиправними дії Управління транспорту Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради з прийняття наказів від 15.01.2019 року №4-к «Про призначення на посаду директора ЛКП «Львівелектротранс» ОСОБА_2 », від 15.02.2019 року №10-к «Про продовження терміну дії контракту директора ЛКП «Львівелектротранс» ОСОБА_2 »;

-скасувати накази Управління транспорту Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 15.01.2019 року №4-к «Про призначення на посаду директора ЛКП «Львівелектротранс» ОСОБА_2 », від 15.02.2019 року №10-к «Про продовження терміну дії контракту директора ЛКП «Львівелектротранс» ОСОБА_2 ».

Згідно ч.8 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Відповідно до вимог ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

-відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

-позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

-немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За приписами ч.2, ч.4, ч.5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року №55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

Відповідно до п.8 гл.10 розд. ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Суддею з матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем до позовної заяви додано копії документів для суду та для відповідача, проте ці копії не засвідчені у встановленому порядку.

На виконання вимог ст.94 КАС України позивачу слід завірити належним чином усі письмові докази, що долучені до позовної заяви (які є фотокопіями).

Згідно з вимогами ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (надалі по тексту - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені ст.4 Закону №3674-VI.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує з позовної заяви, така містить фактично дві самостійні вимоги немайнового характеру (про скасування наказів), зважаючи на те, що такі позовні вимоги є пов`язаними із першою.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону №3674-VI, у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за подання до суду вказаної позовної заяви, що містить дві вимоги немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити за кожну вимогу окремим платіжним документом, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 768,40 грн. + 768,40 грн.

Проте, на підтвердження сплати судового збору позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви платіжних документів про сплату судового збору.

Водночас, у позові ОСОБА_1 заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку із тим, що позов спрямований на захист трудових прав позивача.

Відмовляючи у задоволенні означеного клопотання, суддя з цього приводу зазначає наступне.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом №3674-VI. Так, положеннями ст.8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

А відтак, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлюються пільги щодо сплати судового збору.

Так, до 1 вересня 2015 року пунктом 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від сплати судового збору звільнялись позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22.05.2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким внесено зміни до Закону №3674-VI, а саме пункт 1 частини 1 статті 5 викладено в такій редакції: «Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1)позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі».

При цьому, з аналізу наведених норм слідує, що позивач не звертається до суду про своє поновлення на роботі чи стягнення заробітної плати.

В свою чергу відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, невмотивоване відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до суду за захистом в тому числі фізичних та юридичних осіб.

Разом з тим, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов у встановлений законом порядку, а наведені ним обставини, за відсутності доказів на їх підтвердження, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

На підставі викладеного суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити, а позивачу необхідно сплатити судовий збір за звернення до суду з даним позовом у розмірі 768,40 грн. + 768,40 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Залізничному районі м.Львів/Залізничний/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007594; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 4082; Код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу: «судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа). Крім того, слід зауважити, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Львівського окружного адміністративного суду є загальнодоступною та оприлюднена на офіційних веб-сайтах Львівського окружного адміністративного суду і «Судова влада України».

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суддя вважає, що вищенаведене унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Управління транспорту Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправними дій та скасування наказів.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали - п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу (представнику позивача).

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Сасевич О.М.