Справа № 200/13192/18-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 липня 2019 року

Київ

справа №200/13192/18-а

адміністративне провадження №К/9901/19591/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України, Прокурора Донецької області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

08 липня 2019 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

12 липня 2019 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

При цьому, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, на підставі ст. 3 ч. 2 п. 13, ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з тим, що її позов випливає з трудових відносин, з урахуванням майнового стану внутрішньо переміщеної особи, яка через військовий конфлікт позбавлена усього майна.

Посилання скаржника на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору, є безпідставним, оскільки спір у цій справі не пов`язаний із відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

При цьому, скаржник зазначає, що в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору у трудовому спорі.

Верховний Суд зазначає про помилковість такого твердження скаржника, оскільки за змістом вказаної вище статті пільгу щодо сплати судового збору мають позивачі виключно у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Суд зазначає, що поняття заробітної плати та одноразової грошової допомоги не є тотожними, оскільки заробітна плата носить характер періодичних платежів та виплачується на підставі укладеного між сторонами трудового договору за виконану працівником роботу, а одноразова ж грошова допомога має характер одноразового платежу. Тому, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про виплату грошової допомоги у зв`язку із звільненням.

Враховуючи вищенаведене, вказані в якості підстав несплати судового збору приписи п. 13 ч. 2 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи те, що звільнення від сплати судового збору здійснюється судом лише за наявності підстав, визначених положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір», які з доводів скаржника не вбачаються, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою, яка звернулася до суду в 2018 році та заявила одну вимогу немайнового характеру з похідною позовною вимогою зобов`язального характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 гривні.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1409,60 гривень (200% від 704,8 (1762,00х0,4).

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або зазначенням інших підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору із наданням підтверджуючих документів.

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: 6007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)»; символ звітності банку: 207.

Керуючись статтями 169, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі №200/13192/18-а залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута особі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяО. А. Губська