Справа № 727/3026/19
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3026/19
Провадження № 2-а/727/49/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Смотрицького В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Горбана Сергія В`ячеславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 11.03.2019 року о 21:32:07 год. інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Горбаном С.В. відносно нього винесено постанову серії ЕАВ №981977 і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважав, що дана постанова не відповідає нормам закону та підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Згідно постанови, він 11.03.2019 р. о 21:24:53 год., рухаючись транспортним засобом «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу будинку за адресою: м. Чернівці, вул. Винниченка, 69, керував транспортним засобом по крайні лівій смузі при вільній правій смузі, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, відповідач вважав, що він порушив приписи пункту 11.5 Правил дорожнього руху України. З даним висновком він не погоджується.

Дійсно, 11.03.2019 р. близько 21:20 год. він рухався по вул. Винниченка з вул. Руської в напрямку до вул. Головної в м. Чернівці в транспортному засобі «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 . З ним в транспортному засобі перебували пасажири ОСОБА_2 та невідома йому дівчина.

Повертаючи з вул. Руської на вул. Винниченка, він виїхав на ліву смугу в зв`язку з тим, що по крайній правій полосі рухався автомобіль поліції з включеними проблисковим маячком синього кольору. На перехресті вулиць Винниченка Комунальників, був включений червоний сигнал світлофора, тому він зупинився, очікуючи дозвільного сигналу для продовження руху. Так само вчинив відповідач, керуючи автомобілем поліції.

Після включення дозвільного зеленого сигналу світлофора, він рушив та продовжив рух по лівій полосі дороги по вул. Винниченка зі швидкістю 50 км. за год., так як справа від нього рухався автомобіль поліції з включеним проблисковим маячком синього кольору.

У відповідності до п. 3.2 ПДР, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

В подальшому для того, щоб не порушувати п. 3.2 ПДР, він рухався по лівій полосі, транспортний засіб працівників поліції рухався паралельно з ним на деякій віддалі позаду, по крайній правій полосі. Доїжджаючи до перехрестя вулиць Винниченка Авангардна Ставропольська Кармелюка, працівники поліції включили на транспортному засобі проблисковий маячок червоного кольору. Пересікши перехрестя, він прийняв вправо та зупинився поблизу будинку № 69 по вул. Винниченка в м. Чернівці.

Відповідач підійшовши до автомобіля повідомив його, що буде складати протокол за порушення Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з цим, він попросив відповідача надати докази порушення ним Правил дорожнього руху України. Однак відповідач відмовив йому в наданні доказів, мотивувавши це тим, що він вправі оцінювати докази на своє власне переконання.

Крім того, відповідач не надав йому можливості скористатися юридичною допомогою адвоката та виніс постанову не задовольняючи його клопотання через 9 хвилин після зупинки.

Також, відповідач не звернув уваги на пояснення свідка події ОСОБА_2 , не відібрав у нього пояснень, а виніс постанову, при цьому протокол про порушення правил ПДР не складався.

Поліцейський розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив його права, а саме: не дав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та порядок його оскарження, чим порушені вимоги ст. 283 КУпАП.

А тому просив скасувати постанову серії ЕАВ №981977 у справі про адміністративне правопорушення від 11.03.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 грн., провадження по адміністративній справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, представник надав суду відзив на позовну заяву та клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В подальшому відповідач та його подали до суду заяву про завершення розгляду справи в їх відсутність. Позовні вимоги не визнають, в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ №981977 від 11.03.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7) за те, що він 11.03.2019 року о 21.24:53 годині, по вулиці Винниченка, 69, керував транспортним засобом «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , по крайній лівій смузі при вільній правій смузі, чим порушив пункт 11.5 Правил дорожнього руху України, а саме: виїзд на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно з п. 3.2 Правил дорожнього руху України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Посилання позивача про те, що він рухався по крайній лівій смузі, щоб не порушувати п. 3.2. Правил дорожнього руху України, судом не приймаються до уваги, оскільки з показів відповідача та свідка події ОСОБА_3 вбачається, що позивач постійно рухався по крайні лівій смузі не маючи наміру повернути наліво та нікого не випереджав. Працівники поліції рухалися по правій смузі, позаду автомобіля позивача, не наближаючись до нього, тому жодних перешкод для руху автомобіля патрульної поліції, в разі перестроювання позивача на крайню праву смугу руху, не було б створено.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, необхідно зазначити наступне.

Згідно з пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.07.2015 року №596-VІІ внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП, тобто відповідачем правомірно винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2018 року справа К/9901/5952/18.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаному випадку фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, даною статтею передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку. Крім того на думку суду позивач мав можливість отримати юридичну допомогу адвоката і спілкуючись з ним по телефону.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2018 року у справі № 286/648/17.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, що підтверджується показами відповідача та свідка події.

Отже, відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України.

Таким чином, розглядаючи справу поліцейський Горбан С.В. з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що винесена постанова серії ЕАВ №981977 від 11.03.2019 року є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 122, 222, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 72, 90, 194, 205, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Горбана Сергія В`ячеславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: