Справа № 369/1820/19
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1820/19
Провадження № 2-а/369/105/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С

при секретарі Середенко Б.С.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції батальойону № 4 роти № 7 Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до лейтенанта поліції батальойону № 4 роти № 7 Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови.

Свої позові вимоги позивач обґрунтував тим, що 30 січня 2019 року поліцейським бат. 4 роти 7 УПП у м. Києві лейтенантом поліції Мартункаєвим А.Р. відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 882575.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. В постанові вказано, що позивач керуючи ТЗ «Fiat Doblo», номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год., рухався зі швидкістю 77 км/год.

Позивач зазначає, що він 30 січня 2019 року близько 14:40 рухався вул. Саперно-Слобідською у напрямку Південного мосту на автомобілі Mitsubishi Outlander XL, н.з НОМЕР_2 . Виконував замовлення ТОВ Уклон з пасажирських перевезень.

Був зупинений лейтенантом поліції ОСОБА_2 . Причиною зупинки зі слів поліцейського було перевищення дозволеної швидкості, жодних доказів щодо підтвердження вчинення правопорушення надано не було. Не було роз`яснено права. Зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, транспортним засобом , що вказаний в постанові ніколи не керував, ніякої інформації про даний транспортний засіб чи його власника не має.

Вважає постанову винесену з порушенням прав позивача та вимог чинного законодавства, незаконною та необґрунтованою, а тому такою що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного просив визнати дії поліцейськими незаконними. Постанову серії ЕАВ № 882575 від 30.10.2019 р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Відповідачем подано до суду відзив, в якому вказує, що інспектор діяв відповідно до норм чинного законодавства, а постанова є обґрунтованою та законною. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги під час розгляду справи підтримав з підстав вказаних у позовній заяві.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП, та на порушення відповідачем норм чинного законодавства при її винесенні.

Судом встановлено, що лейтенантом поліції бат. 4 роти 7 УПП к м. Києві Мартункаєвим А.Р. 30.01.2019 року винесено постанову серії ЕАВ № 882575 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 30.01.2019 року о 14 год. 50 хв. в м. Київ по вул. Саперно-Слобідська 78, водій керуючи т/з Fiat Doblo, н.з НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, рухався зі швидкістю 77 км/год, що зафіксовано приладом Trucam TC 000787, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем надано суду докази вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП водієм автомобіля марки Fiat Doblo, н.з НОМЕР_1 . Натомість доказів того, що водієм вказаного транспортного засобу був саме позивач ОСОБА_1 суду не надано.

Оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення саме позивачем, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем у обґрунтування адміністративного позову,у той час як доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість твердження відповідача про безпосереднє виявлення факту вчинення правопорушення ст. 251 КУпАП не передбачено.

Крім цього, відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідачем, всупереч п. 5 розділу ІІ вказаної Інструкції не надано відео з нагрудної камери, в той час коли позивачем заперечується факт керування транспортним засобом марки " Fiat Doblo, н.з НОМЕР_1 .

Крім цього, згідно повідомлення Головного сервісного центру МВС України від 23.04.2019 року, позивач не є власником вказаного транспортного засобу.

Доказів того, що позивач у вказані в постанові дату та час, на законних підставах користувався цим транспортним засобом, відповідачем не надано та судом не здобуто.

Таким чином, наведені обставини не спростовані відповідачем, суду не представлено доказів в підтвердження обставин, викладених у постанові в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вагомих та таких, що заслуговують на увагу суду заперечень на наведені позивачем обставини від відповідачів не надійшло.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП, не доведена. Доказів, які підтверджували б факт вчинення саме позивачем правопорушення, судом не здобуто.

За таких обставин, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 30.01.2019 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому постанова підлягає скасуванню.

Щодо задоволених позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд виходить з наступного.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2018 року серії ДП18 № 093143 прийнята відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Стаття 247 КУпАП визначає обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, згідно з п.1 ч.1 даної норми Закону провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Згідно статті 1 КАС України Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Отже, закриття провадження у адміністративній справі може мати місце лише з підстав, визначених КАС України.

А тому вимоги про закриття провадження у справі не підлягають задоволенню, оскільки повноваженням щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, закриття провадження у такій адміністративній справі, наділений виключно державний орган, а суд в адміністративному судочинстві лише перевіряє законність і обґрунтованість спірного рішення, а не приймає рішення замість нього, що повністю узгоджується з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року.

Закриття провадження по справі, постанова по якій прийнята в рамках іншого Закону, чинним Кодексом адміністративного судочинства не передбачено.

Статтею 245 КАС України визначені повноваження суду при вирішення справи. Зазначена норма Закону не передбачає ухвалення судом рішення про закриття провадження по справі, яка розглядалась за іншим Законом.

Керуючись ст. 251, 258, 268, КУпАП, ст. 71, 242-244 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції батальойону № 4 роти № 7 Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 882575 від 30.01.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич