Справа № 420/6134/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6134/18
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Вербицької Н.В.,
судді -Шеметенко Л.П..
при секретарі -Поповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС в Одеській області (надалі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДФС від 16.04.2018 року за №-1532, яким нарахована сума податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДФС від 16.04.2018 року за №-1532, яким нарахована сума податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 25000,00 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що застосування контролюючим органом положень ст.267 ПК України з метою оподаткування транспортним податком не може мати місце у 2016 році та 2017 році, оскільки 2016 рік це плановий, а 2017 рік - бюджетний, нові податки не можуть бути обов`язковими до сплати в 2016 році, оскільки місцеві ради не приймали і не могли прийняти і офіційно оприлюднити до 15.07.2015 року рішення про встановлення таких податків. Також, у Мінекономрозвитку України відсутня інформація про тип коробки передач в автомобілі позивача та про фактичний пробіг автомобіля, тому наданий відповідачу розрахунок середньоринкової вартості виконаний з порушенням встановлених законодавством вимог.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДФС від 16.04.2018 року №-1532. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником автомобілю марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, легковий універсал-В, 2014 року випуску, з об`ємом двигуна 4367 куб. см., тип пального D (дизель), державний номер НОМЕР_1 зареєстрований за позивачем з 11.06.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

16.04.2018 року ДФС винесено спірне податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №-1532, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25000,00 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №-1532, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 25000,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність нарахування грошового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік, оскільки останнім не надано жодних належних доказів, що вартість належного позивачу автомобілю становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Разом з цим, суд першої інстанції зробив висновок, що грошове зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік є правомірним та обґрунтованим, а доводи позивача безпідставними.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДФС від 16.04.2018 року за №-1532, та керуючись вимогами ст.308 КАС України щодо меж апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції, колегія суддів переглядає рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року лише у вказаній частині.

Колегія суддів при вирішенні даного спору, виходить з наступного.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України (в редакції чинній на 01.01.2017 року) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить - 3200,00 грн..

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2017 році мали бути легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000,00 грн. (3200,00 грн. * 375) та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Відповідно до п.2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576).

Згідно п.13 вказаної Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Таким чином, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2017 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року по справі №820/4054/17, в постанові від 29.03.2018 року по справі №820/3032/17, в постанові 08.08.2018 року по справі №813/3073/17.

Як вже зазначалось вище, на праві власності у позивача знаходиться автомобіль марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, легковий універсал-В, 2014 року випуску, з об`ємом двигуна 4367 куб. см., тип пального D (дизель), державний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з оприлюдненого Мінекономрозвитку переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року на офіційному веб-сайті, в п.173 вказаний автомобіль марки Land Rover, модель Range Rover, рік випуску до 5 років, об`єм циліндрів двигуна 4,4, тип пального - дизель.

Таким чином, позивач у 2017 році є платником транспортного податку за належний їй автомобіль марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, легковий універсал-В, 2014 року випуску, з об`ємом двигуна 4367 куб. см., тип пального D (дизель).

Суд першої інстанції розглядаючи даний спір дійшов висновку, що посилання позивача на те, що у Мінекономрозвитку України відсутня інформація про тип коробки передач в автомобілі позивача та про фактичний пробіг автомобіля, а тому наданий відповідачу розрахунок середньоринкової вартості виконаний з порушенням встановлених законодавством вимог, є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з цим висновком, оскільки у відповідності до пп.267.6.10 п.267.6 ст.267 ПК України фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об`єкт оподаткування, перехід права власності на об`єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

В матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надані докази звернення з відповідною заявою до ДФС.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що ДФС було порушено пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України, якою встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

З цього приводу колегія суддів зазначає, що сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. У будь-якому випадку порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, жодним чином не впливає на його законність.

Якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, підстави, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податку, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строк його надсилання (вручення), передбачені ПК України.

Порушення податковим органом пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України та винесення і направлення (вручення) позивачу податкового повідомлення-рішення після 01 липня року базового податкового періоду свідчить про недотримання відповідачем процедури надіслання (вручення), встановленої ПК України, та є підставою для сплати податкового зобов`язання в більш пізній термін відповідно до пп.267.8.1 п.267.1 ст.267 ПК України (протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення ДФС від 16.04.2018 року № -1532 є правомірними, обґрунтованими та скасуванню не підлягає.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 18 липня 2019 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.