Справа № 440/4594/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.О. Кукоба
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 р. Справа № 440/4594/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2019, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/4594/18

за позовом ОСОБА_1

до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просив:

-визнати рішення №688 від 02.11.2018 Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірним та скасувати його;

-зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в розмірі 2347,52 крб. за період роботи з 01.07.1986 року по 31.07.1986 року по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки від 25.10.2018 року, виданою Товариством з додатковою відповідальністю «Агропромтранс», починаючи з 25 жовтня 2018 року, із врахуванням виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, має інвалідність другої групи, отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку в Лубенському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с. 15-18).

З копії архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 24.06.14 №179/1/8472 вбачається, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.06.86 по 04.09.86 (а.с. 21).

26.01.12 позивачем подано до Лубенського ОУПФ заяву про перерахунок пенсії на підставі архівної довідки про заробітну плату від 24.01.12 №68, виданої архівним відділом виконавчого комітету Лубенської міської ради, про фактично отриману заробітну плату за період виконання робіт у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з червня по жовтень 1986 року (а.с. 60-61).

З 01.01.12 по даний час нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 проводяться на підставі архівної довідки від 24.01.12 №68 з урахуванням фактично отриманої заробітної плати за виконання робіт у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 59).

18.12.17 Товариством з додатковою відповідальністю "Агропромтранс" ОСОБА_1 видано довідку №15 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у якій зазначено, що заробітна плата за роботу в зоні відчуження складає 1740,34 крб (розрахунок здійснено за 23 дні червня 1986 року) (а.с. 67).

21.12.17 ОСОБА_1 звернувся до Лубенського ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку, до якої додав довідку про заробітну плату від 18.12.17 №15, видану ТзДВ "Агропромтранс" (а.с. 66).

Рішенням Лубенського ОУПФ від 29.12.17 №522 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки довідка не відповідає чинному законодавству, а позивачем не надано підтверджуючих документів про те, що ТДВ "Агропромтранс" є правонаступником Лубенського РТП (а.с. 65).

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.18 у справі №816/726/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.18, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 62-64).

11.01.18 фахівцем Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено перевірку ТзДВ "Агропромтранс" щодо достовірності довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та за роботу в зоні відчуження, виданих ОСОБА_1 18.12.17, за результатами якої складено акт №66 (а.с. 68). Перевіркою, окрім іншого встановлено, що у книзі нарахування заробітної плати за 1986 рік відсутні відомості про нарахування ОСОБА_1 премії у розмірі 400 карбованців, передбаченої пп. 3 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.86 №207-7. Також перевіркою встановлено, що наказом ТзДВ "Агропромтранс" від 15.11.17 №4 ОСОБА_1 проведено перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС без її фактичної виплати та індексації, виключно з метою оформлення довідки для обчислення пенсії по інвалідності (а.с. 68 - зв. бік).

25.10.18 ТзДВ "Агропромтранс" ОСОБА_1 видано нову довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження у 1986 році, у якій розраховано суму заробітку для обчислення пенсії у розмірі 2347,52 крб, у т.ч. 400,00 крб премії (а.с. 40).

25.10.18 позивач звернувся до Лубенського ОУПФ із заявою про проведення перерахунку пенсії по інвалідності на підставі довідки ТзДВ "Агропромтранс" від 25.10.18 (а.с. 72).

Рішенням Лубенського ОУПФ від 02.11.18 №688 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Дане рішення мотивоване тим, що довідку від 25.10.18 видано з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, годинну тарифну ставку не підтверджено первинними документами, підстави для застосування до годинної тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, показників кратності відсутні, помилково визначено показник кратності, документально не підтверджено факт виплати позивачу премії у розмірі 400,00 крб. До того ж, разом із заявою про перерахунок пенсії не надано підтверджуючих документів про те, що ТзДВ "Агропромтранс" є правонаступником Лубенського РТП, у якому працював позивач (а.с. 70-71).

Не погоджуючись з рішенням Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №688 від 02.11.2018, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували розмір заробітної плати позивача, зазначеної у довідці ТзДВ «Агропромтранс» від 25.10.2018, тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок № 1210).

У відповідності до п.1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п.2 Порядку № 1210).

Згідно з пп.3 п.3 Порядку № 1210 у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

За змістом частини четвертої статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.05 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Після аварії на Чорнобильській АЕС 26 квітня 1986 року Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом "таємно" щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифів "таємно" та "для службового користування" стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.86 №964; постанова Ради Міністрів СРСР від 7.05.86 №524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.86 №1031; постанова Ради Міністрів СРСР від 5.06.86 №655-195; постанова Ради Міністрів УРСР від 10.06.86 №207-7 та ін.

У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 5.06.86 №665-195 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища", надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.86 №964.

Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону Чорнобильської АЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно абзацу 4 пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5.06.86 №665-195 (абзац 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.86 №207/7), провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7.05.86 №153/10-43 премія за роботу в зоні Чорнобильської АЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 процентів тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.86 №207-7).

Аналіз норм Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дає підстави для висновку про те, що підприємство де працювала особа, яка звертається за пенсією, може видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі працівника (робітника) за відповідний період.

Підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місця її виконання.

Під час розгляду справи встановлено, що архівною довідкою від 24.01.12, виданою виконавчим комітетом Лубенської міської ради Полтавської області, підтверджено, що ОСОБА_1 фактично нараховано та виплачено заробітну плату у таких розмірах: у липні 1986 року - 555,34 крб, у серпні 1986 року - 249,48 крб, у вересні 1986 року - 998,13 крб. Підставою для видачі відповідної довідки зазначено відомості нарахування заробітної плати працівникам (а.с. 61).

Натомість, у довідці від 25.10.18 ТзДВ "Агропромтранс" визначено заробітну плату позивача за липень 1986 року у розмірі 1265,32 крб. (а.с. 40). Однак, зазначена довідка не містить посилань на підставу проведення відповідного розрахунку.

Судом першої інстанції вірно враховано, що первинні документи, які підтверджували б обґрунтованість такого розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної 11.01.18 фахівцем Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позапланової перевірки ТзДВ "Агропромтранс" щодо достовірності довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та за роботу в зоні відчуження, виданих ОСОБА_1 18.12.17, встановлено, що наказом ТзДВ "Агропромтранс" від 15.11.17 №4 ОСОБА_1 проведено перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС без її фактичної виплати та індексації, виключно з метою оформлення довідки для обчислення пенсії по інвалідності (а.с. 68 - зв.бік).

Окрім того, у книзі нарахування заробітної плати за 1986 рік відсутні відомості про нарахування ОСОБА_1 премії у розмірі 400 карбованців, передбаченої пп. 3 п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.86 №207-7.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для включення відповідної суми премії до розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 за період перебування у зоні відчуження відсутні.

Разом з тим, факт правонаступництва ТзДВ "Агропромтранс" прав та інтересів Лубенського ремонтно-транспортного підприємства встановлено у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.18 у справі №816/726/18, що набрало законної сили, а тому, з огляду на приписи частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягає доведенню у межах судового провадження у цій справі.

Отже, враховуючи відсутність первинних документів, які б підтверджували розмір заробітної плати позивача, зазначеної у довідці ТзДВ "Агропромтранс" від 25.10.18, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 р. по справі №539/1721/17, яка, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, повинна враховуватись судом.

Посилання апелянта на лист Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 №09-3751 та лист Міністерства праці і соціальної політики України №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені листи не є нормативно-правовими актами та не підлягають обов`язковому застосуванню.

Посилання позивача на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 по справі №816/311/18 та від 11.10.2018 по справі № 1640/2742/18 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно положень ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права мають враховуватись виключно висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 по справі № 440/4594/18 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко