Справа № 520/6370/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

18.07.2019 р. справа №520/6370/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі:

секретаря - Стрєлка О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Іхненко Я.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ"
до Головного управління ДФС у Харківській області
проскасування податкового повідомлення-рішення, визнання дій протиправними, -

встановив:

Позивач, ТОВ «МТД «ПАК ЗТ Нова Баварія» (далі за текстом заявник, Товариство, ТОВ, платник), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання протиправним та скасування податкового повідомленнярішення ГУ ДФС у Харківській області № від 01.03.2019 р., 2) визнання протиправними дій ГУ ДФС у Харківській області з приводу винесення податкового повідомленнярішення № від 01.03.2019 р.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що несвоєчасна реєстрація складених Товариством податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом Реєстрі) відбулась з вини контролюючого органу.

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що подія несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Реєстрі має місце, а указане спричиняє необхідність застосування до платника штрафу згідно з абз. 2 п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

06.12.2018 р. працівником Східного управління ГУ ДФС у Харківській області була проведена камеральна перевірка Товариства з питання дотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за серпень-вересень 2017р.

Результати перевірки оформлені актом №61/20-40-58-05-19/35858745 від 06.12.2018 р. (далі за текстом Акт).

В тексті Акту викладені судження владного суб`єкта про вчинення особою податкового правопорушення, а саме: абз. 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за рахунок реєстрації в реєстрі податкових накладних №17 від 31.08.2017 р., №8 від 18.09.2017 р., №9 від 19.09.2017 р., №11 від 20.09.2017 р., №12 від 20.09.2017 р., №13 від 20.09.2017 р., №14 від 21.09.2017 р., №17 від 22.09.2017 р., №24 від 30.09.2017 р. поза межами строку у 15 календарних днів від дати виникнення податкових зобов`язань.

З посиланням на згаданий Акт 01.03.2019 р. контролюючим органом ГУ ДФС у Харківській області було видано податкове повідомленнярішення № про застосування штрафу у розмірі 123.977,31 грн.

Як з`ясовано судом, юридичною підставою для видання оскарженого рішення владний суб`єкт обрав положення абз. 1 п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України, а фактичною підставою є судження владного суб`єкта про здійснення платником реєстрації податкових накладних в реєстрі поза межами визначеного законом строку.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення контролюючого органу, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Так, згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У силу п. 201.10 ст. 201 названого кодексу реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Сторонами визнаються обставини реєстрації податкових накладних Товариства №17 від 31.08.2017 р., №8 від 18.09.2017 р., №9 від 19.09.2017 р., №11 від 20.09.2017р., №12 від 20.09.2017 р., №13 від 20.09.2017 р., №14 від 21.09.2017 р., №17 від 22.09.2017 р., №24 від 30.09.2017 р. з перевищенням строку, визначеного п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі передбачена ст. 1201 Податкового кодексу України, відповідно до п. 1201.1 якої відбувається нарахування штрафу за не реєстрацію особою раніше вже складеної (тобто виписаної за самостійним рішенням платника податків, існуючої як річ матеріального світу) податкової накладної.

З метою забезпечення виконання обов`язків платника податків на додану вартість між заявником та Західною ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області 10.11.2014 р. було укладено договір №1011 про визнання електронних документів, функціонування якого дозволяло платнику, зокрема, направляти податкові накладні для реєстрації в реєстрі засобами телекомунікаційного зв`язку.

Судовими рішеннями по справі №820/5381/17 (постанова Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 р., постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 р.) встановлені обставини припинення дії означеного договору з липня 2017 р. унаслідок протиправних дій райДПІ.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України ці обставини не підлягають повторному доказуванню у межах даного спору.

Приєднані до справи документи (а.с. 129-146) доводять обставини вжиття заявником залежних від нього заходів, спрямованих на своєчасну реєстрацію податкових накладних Товариства №17 від 31.08.2017 р., №8 від 18.09.2017 р., №9 від 19.09.2017 р., №11 від 20.09.2017 р., №12 від 20.09.2017 р., №13 від 20.09.2017 р., №14 від 21.09.2017 р., №17 від 22.09.2017 р., №24 від 30.09.2017 р.

Відсутність такої реєстрації у даному конкретному випадку зумовлена виключно наслідками владної управлінської діяльності райДПІ з приводу припинення дії договору по визнання електронних документів, який є обов`язковою передумовою для реєстрації податкових накладних у реєстрі.

Така діяльність визнана протиправною судом.

Отже, наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між протиправними владними управлінськими діяннями райДПІ і несвоєчасністю реєстрації податкових накладних у реєстрі.

Обставини протиправності рішення контролюючого органу про застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію Товариством податкових накладних унаслідок припинення дії договору про визнання електронних документів від 10.11.2014 р. №1011 підтверджено також і судовими рішеннями по справі №820/3986/18 (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 р., постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 р.).

Згідно з п. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення (діяння) закону за критеріями ч. 2 ст. 2 КАС України у силу ч. 2 ст. 77 КАС України покладено саме на владного суб`єкта.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд відзначає, що в абсолютному вигляді указане правило тягаря доказування може бути застосовано до випадку оскарження рішення владного суб`єкта, котрим для приватної особи створено новий обов`язок або створено перешкоди у реалізації вже існуючого права (інтересу).

Натомість у випадку, коли приватна особа у судовому порядку звертається до владного суб`єкта з метою набуття нового (раніше не існуючого) права у сфері публічно-правових відносин, на думку суду, відсутні підстави для абсолютизації цього правила, адже суб`єктивне право приватної особи у галузі публічно-правових відносин не може виникати виключно з помилки (свідомої чи неумисної), незаконного рішення або протиправного діяння владного суб`єкта (окрім права на стягнення збитків та права на компенсацію шкоди).

У спірних правовідносинах має місце перший з позначених випадків.

Підсумовуючи викладені вище міркування та беручи до уваги обсяг доказів наявних у розпорядженні владного суб`єкта на момент видання оскарженого рішення, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильним та фактично обґрунтованим оскарженого владного суб`єкта.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт при винесенні оскарженого рішення не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Факт порушення прав та інтересів особи у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову у цій частині.

Стосовно вимоги про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Харківській області по винесенню спірного податкового повідомлення-рішення суд зазначає, що право та охоронюваний законом інтерес платника повністю та ефективно поновлюються задоволенням вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення, отже, підстав для задоволення позову у даній частині вимог немає.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_2 Мовсесян ( ОСОБА_3 ) проти Вірменії»), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 01.03.2019 р.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 18 липня 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.