Справа № 580/1233/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року справа № 580/1233/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Зачепи Х.В.,

позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника відповідача Бабенка В.М. - за довіреністю,

третьої особи ОСОБА_3 - особисто,

третьої особи ОСОБА_5 - особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом депутата Корсунь-Шевченківської районної ради ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся депутат Корсунь-Шевченківської районної ради ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області від 18.12.2018 №36-12/VІІ "Про преміювання голови районної ради";

- визнати протиправним та скасувати рішення Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області від 18.12.2018 №36-13/VІІ "Про преміювання заступника голови районної ради".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що оскаржувані рішення є протиправними оскільки усупереч нормам Законів України "Про запобігання корупції", "Про місцеве самоврядування", "Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні" та Регламенту Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області, затвердженому рішенням Корсунь-Шевченківської районної ради від 16.12.2015 №2-1/VII при ухваленні спірних рішень про преміювання голови районної ради та про преміювання заступника голови районної ради у голосуванні приймали участь голова районної ради та відповідно його заступник.

Ухвалою від 23.04.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав.

Ухвалою від 17.05.2019 ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голову Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області ОСОБА_3 та його заступника ОСОБА_5 .

24 червня 2019 року ОСОБА_5 до суду подано письмові пояснення, згідно з якими третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки внаслідок прийняття оскаржуваних рішень жодні негативні наслідки для позивача не настали, тому відсутнє порушення прав позивача.

Ухвалою від 24.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11 год. 00 хв. 11.07.2019.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, вказавши, що внаслідок ухвалення спірних рішень порушено законні очікування позивача, оскільки кошти виплачені на преміювання голови районної ради та його заступника на підставі оскаржуваних рішень могли бути передбачені на інші потреби територіальної громади, членом якої є позивач.

Представник відповідача та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що оскільки на початок обговорення і на момент голосування у сесійній залі перебували 22 депутати, то участь чи не участь у голосуванні одного з депутатів, зокрема голови ради чи його заступника, ніяк не впливала на правомочність ради при прийнятті нею оскаржуваних рішень, а тому норми абз. 3 ч. 2 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції" та ч. 3 ст. 73 Регламенту Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області, затвердженому рішенням Корсунь-Шевченківської районної ради від 16.12.2015 №2-1/VII не підлягали до застосування. Також заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача та треті особи посилались на роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції надані листом від 18.10.2018 № 33-11/47643/18.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третіх осіб, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Позивач є депутатом Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області сьомого скликання.

18 грудня 2018 року відбулось засідання 36-ї сесії Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області сьомого скликання.

Одним із пунктів порядку денного вказаного засідання був розгляд проектів рішень про преміювання голови районної ради та його заступника.

Відповідно до п. 12 протоколу 36-ї сесії Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області сьомого скликання від 18.12.2018 наявного в матеріалах справи присутні в залі засідання 22 депутати слухали питання щодо преміювання голови районної ради. Голова постійної комісії районної ради з питань планування, бюджету і фінансів, Савчук Галина Кузьмівна , довела до відома присутніх пропозиції постійної комісії до проекту рішення "Про преміювання голови районної ради", а саме:

- преміювати ОСОБА_3 , голову районної ради:

" за жовтень 2018 року в розмірі 30 відсотків до посадового окладу, рангу, доплати за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці, виплату премії проводити в межах наявних коштів на преміювання та за фактично відпрацьований час";

- преміювати ОСОБА_3 , голову районної ради:

"за листопад 2018 року в розмірі 30 відсотків до посадового окладу, рангу, доплати за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці, виплату премії, проводити в межах наявних коштів на преміювання та за фактично відпрацьований час".

Присутній на засіданні ОСОБА_3 довів до відома присутніх, що питання "Про преміювання голови районної ради" є його реальним конфліктом інтересів та як головуючий на пленарному засіданні поставив на голосування вищезазначені пропозиції постійної комісії районної ради з питань планування, бюджету та фінансів до проекту рішення "Про преміювання голови районної ради".

"За" проголосували - 18 депутатів, "Проти" - 0, "Утримались" - 3, "Не голосували" - 1.

Потім ОСОБА_3 поставив на голосування прийняття проекту рішення районної ради "Про преміювання голови районної ради" за основу та в цілому зі змінами.

"За" проголосували - 18 депутатів у тому числі і ОСОБА_3 , "Проти"-1, "Утримались"-3, "Не голосували" - 0.

За результатами голосування вирішили прийняти рішення районної ради "Про преміювання голови районної ради" №36-12/VII.

Відповідно до п. 13 протоколу 36-ї сесії Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області сьомого скликання від 18.12.2018 наявного в матеріалах справи присутні в залі засідання 22 депутати слухали питання щодо преміювання заступника голови районної ради. Голова постійної комісії районної ради з питань планування, бюджету і фінансів, Савчук Галина Кузьмівна , довела до відома присутніх пропозиції постійної комісії до проекту рішення "Про преміювання заступника голови районної ради", а саме:

- преміювати ОСОБА_5 , заступника голови районної ради: " за серпень 2018 року в розмірі 30 відсотків до посадового окладу, рангу, доплати за вислугу років та надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплату премії проводити в межах наявних коштів на преміювання та за фактично відпрацьований час";

- преміювати ОСОБА_5 , заступника голови районної ради : "за вересень 2018 року в розмірі 30 відсотків до посадового окладу, рангу, доплати за вислугу років та надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплату премії проводити в межах наявних коштів на преміювання та за фактично відпрацьований час";

- преміювати ОСОБА_5 , заступника голови районної ради: "за жовтень 2018 року в розмірі 30 відсотків до посадового окладу, рангу, доплати за вислугу років та надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплату премії проводити в межах наявних коштів нд преміювання та за фактично відпрацьований час";

- преміювати ОСОБА_5 , заступника голови районної ради: "за листопад 2018 року в розмірі 30 відсотків до посадового окладу, рангу, доплати за вислугу років та надбавки за виконання особливо важливої роботи, виплату премії проводити в межах наявних коштів на преміювання та за фактично відпрацьований час".

Також голова постійної комісії районної ради з питань планування, бюджету і фінансів, Савчук Галина Кузьмівна , повідомила присутніх, що питання "Про преміювання заступника голови районної ради" є її реальним конфліктом інтересів.

Потім виступив ОСОБА_5 , заступник голови районної ради, який довів до відома присутніх, що питання "Про преміювання заступника голови районної ради" є його реальним конфліктом інтересів.

У подальшому головуючий на засіданні голова районної ради ОСОБА_3 поставив на голосування вищезазначені пропозиції постійної комісії районної ради з питань планування, бюджету та фінансів до проекту рішення "Про преміювання заступника голови районної ради".

"За" проголосували - 19 депутатів, "Проти" - 1, "Утримались" - 2, "Не голосували" - 1.

Потім ОСОБА_3 поставив на голосування прийняття проекту рішення районної ради "Про преміювання голови районної ради" за основу та в цілому зі змінами.

"За" проголосували - 18 депутатів у тому числі і ОСОБА_5 , "Проти" - 1, "Утримались" - 3, "Не голосували" - 0.

За результатами голосування вирішили прийняти рішення районної ради "Про преміювання голови районної ради" №36-13/VII.

Вважаючи, що у відповідності до ч.3 ст. 73 Регламенту Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області, затвердженому рішенням Корсунь-Шевченківської районної ради від 16.12.2015 №2-1/VII голова районної ради та його заступник не мали права брати участь у голосуванні та прийнятті рішень радою з питань, в яких у них виник конфлікт інтересів, а тому спірні рішення прийнято протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 43 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішується питання затвердження за пропозицією голови ради структури виконавчого апарату ради, його чисельності, встановленої відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на утримання ради та її виконавчого комітету.

Згідно із частинами першою та другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Статтею 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено те, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Регламенту Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області, затвердженому рішенням Корсунь-Шевченківської районної ради від 16.12.2015 №2-1/VII (далі - Регламент роботи ради) пленарне засідання є правоспроможним за умови участі в ньому більше половини від загального складу ради.

Частиною 1 ст. 55 Регламенту роботи ради передбачено, що рішення ради приймається відкритим голосуванням більшістю голосів "ЗА" від загального складу ради за винятком випадків, зазначених у законодавстві України.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Регламенту роботи ради у разі винесення на розгляд сесії ради питання, яке викликає/може викликати у голови ради, заступника голови ради, депутатів ради наявність приватного інтересу у сфері, в якій вони виконують свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття ними рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (потенційний конфлікт інтересів) чи суперечність між їх приватними інтересами та їх службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (реальний конфлікт інтересів), вони зобов`язані повідомити про ймовірність виникнення в них потенційного чи реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Регламенту роботи ради таке повідомлення відбувається шляхом оголошення головою ради, заступником голови ради, депутатом ради перед початком голосування питання, яке може спричинити ймовірність виникнення конфлікту інтересів, усної заяви про це.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у голови ради, заступника голови ради, депутатів ради вони не мають права брати участь у голосуванні та прийнятті рішень радою з питань, в яких у них виник конфлікт інтересів (ч. 3 ст. 73 Регламенту роботи ради).

Згідно з ч. 4 - 7 ст. 73 Регламенту роботи ради у разі, якщо неучасть голови ради, заступника голови ради, депутата ради у прийнятті рішень радою призведе до втрати правомочності ради, їх участь у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем.

Пропозиції щодо форми та способу здійснення зовнішнього контролю надаються постійною комісією ради з питань депутатської діяльності, етики, законності та правопорядку.

Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається радою.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1700-VII), визначено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 35 Закону № 1700-VII у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Отже, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, така особа не має права брати участь у прийнятті відповідного рішення органом.

З аналізу частини другої статті 35 Закону України "Про запобігання корупції" вбачається, що вказана норма містить імперативний припис про заборону брати участь у прийнятті рішення органом у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і треті особи вказані норм порушили.

Отже, в контексті зазначеної заборони, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі у голосуванні, а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахування наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 810/2500/16 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для суду при вирішенні даної справи.

При цьому суд висновує безпідставними посилання сторони відповідача на лист Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.10.2018 № 33-11/47643/18, оскільки надані роз`яснення носять лише рекомендований характер, та не містять нормативних приписів.

Частина перша статті 67 Закону № 1700-VII, встановлює, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Таким чином на підставі викладеного вище, вирішуючи даний спір, суд зазначає про таке.

У ч. 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ч.ч. 1, 3, 4 ст. 5 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

У п. 30 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування" закріплено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішується зокрема питання щодо прийняття рішень про звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Статтею 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право: 1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; 2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; 3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; 4) доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою; 5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

Депутат місцевої ради є відповідальним перед виборцями свого виборчого округу і їм підзвітним. У своїй роботі у виборчому окрузі взаємодіє з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами самоорганізації населення, трудовими колективами, об`єднаннями громадян.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Із системного аналізу наведених вище правових норм убачається, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду.

При цьому, таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у відповідних законодавчих актах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Разом з тим, саме по собі порушення вимог закону рішенням суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою для цього є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідним рішенням.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, обов`язковою умовою для задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 р. у справі № 504/4148/16-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для суду при вирішенні даної справи.

Вирішуючи спір по суті відповідно до принципу рівності всіх учасників судового процесу, регламентованого статтею 8 КАС України, суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 є депутатом Корсунь-Шевченківської районної ради, в обґрунтування щодо порушення його прав і законних інтересів оскаржуваними рішеннями ради він посилається на те, що цей позов ним подано на захист інтересів відповідної територіальної громади, прав громадян на участь в управлінні місцевою громадою, що оскаржувані ним рішення порушують його майнові законні очікування на належне фінансування потреб територіальної громади, членом якої він є та інтереси, якої він представляє як депутат, та прийняті з порушенням процедури

Проаналізувавши доводи позивача щодо підстав звернення до суду, суд вважає, що наведені ним обставини не вказують на порушення оскаржуваними рішеннями ради його конкретних індивідуальних прав та охоронюваних законом інтересів.

При цьому, суд також приймає до уваги правову позицію Конституційного Суду України, викладену в рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004, в якому Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Крім того, згідно з висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 14.12.2011 р. № 19-рп/2011 право на захист належить особі, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.

Однак, як встановлено вище, позивачем не доведено, що оскаржувані ним рішення ради вчинені (прийняті) безпосередньо стосовно нього і що саме його відповідне право або охоронюваний законом інтерес є порушеним внаслідок прийняття таких рішень.

Стосовно доводів позивача щодо звернення ним до суду з цим позовом як депутатом районної ради на захист інтересів територіального громади, суд також зазначає, що саме відповідні ради, а не окремі депутати, згідно зі ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені повноваженнями в силу Закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Разом з тим, право захищати інтереси територіальної громади в суді може бути реалізоване шляхом представництва, але депутат місцевої ради не уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, територіальної громади чи виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 504/4148/16-а.

Таким чином на підставі викладеного вище, суд висновує, що відсутність порушеного права ОСОБА_1 , встановленого при розгляді по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Водночас суд бере до уваги, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" позивач як депутат місцевої ради, та як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

Однак в контексті даних спірних правовідносин позивач не наділений повноваженнями вимагати усунення порушення законності шляхом індивідуального звернення до суду з адміністративним позовом.

У відповідності до положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи позивача та представника відповідача, пояснення третіх осіб, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

У відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову депутата Корсунь-Шевченківської районної ради ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок позивача.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішень складено 22.07.2019.

Суддя С.О. Кульчицький