Справа № 580/653/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року справа № 580/653/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Салабай М.В.,

представник позивача - не прибув,

представника відповідача - Верстова Р.М. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

22.02.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) про визнання протиправним і скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач) від 30.07.2018 №1351 "Про проведення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 ".

В обґрунтування позову зазначено, що спірний наказ надіслано позивачу не у засвідченій копії. Крім того, всупереч закону не надіслано письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Вважає, що відсутність у наказі чіткої інформації від контролюючого органу про причини, які стали фактичною передумовою для прийняття спірного рішення про призначення перевірки, вказує на його прийняття з порушенням визначеної законом процедури призначення. Позивач стверджує про порушення відповідачем його права представляти свої інтереси, бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час її проведення. Водночас проведено перевірку в строк, що об`єктивно унеможливив реалізацію платником відповідних прав. Зауважує, що наказ не містить посилань на документи та пояснення, що необхідно було надати. При вирішенні справи просить врахувати судову практику Верховного Суду у подібних правовідносинах (справи №810/3188/17).

Ухвалою від 03.04.2019 суд відкрив провадження та вирішив розгляд справи здійснити у порядку загального позовного провадження, встановив строки для надання письмового відзиву, відповіді на відзив, доказів. Відповідач вказану ухвалу отримав згідно з розпискою 04.04.2019. Надіслана позивачу на поштову адресу, вказану нею у позовній заяві, що відповідає даним про її місцезнаходження в ЄДРПОУ, копія такої ухвали з повісткою про виклик у судове засідання та наступна кореспонденція від суду повернулася суду без вручення з причин закінчення встановленого строку зберігання.

18.04.2019 на адресу суду надійшов письмовий відзив відповідача з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування зазначено, що передумовою прийняття спірного рішення стало не надання позивачем відповіді на письмовий запит відповідача про надання інформації. Запит стосувався встановленої за результатами попередньої планової документальної перевірки господарської діяльності позивача, як фізичної особи-підприємця, наявності залишків товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) у цінах придбання в сумі 8230000грн. (без податку на додану вартість (далі - ПДВ), які включені нею до складу податкового кредиту попередніх періодів, та на яку позивач не подала звітності з ПДВ (у тому числі ліквідаційної декларації) протягом 2017 року до 19.05.2017 всупереч вимог п.184.7 ст.184 Податкового кодексу України, не відобразила факту їх реалізації на відповідну суму. Запит направлений позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але не був вручений позивачу із-за закінчення строку зберігання Укрпошти. Зі вказаних передумов і прийняте спірне рішення.

Під час підготовчого провадження задоволено письмове клопотання представника позивача щодо проведення судового засідання за відсутності позивача та її представника, а також представника відповідача - щодо долучення доказів.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

З даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд встановив, що позивач у періодах з 02.09.2008 до 27.02.2012, з 09.06.2016 до 19.05.2017 та з 19.09.2017 до 14.09.2018 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. 14.09.2018 у ЄДРПОУ внесений запис про припинення її підприємницької діяльності за власним рішенням.

21.05.2018 відповідач (за підписом заступника начальника ГУ ДФС у Черкаській області Харьковської Т.О. зі скріпленням печаткою) сформував для позивача письмовий запит (вих.№21610), в якому зазначив про таке (далі - Запит).

Повідомив, що позивача виключено з Реєстру платників ПДВ відповідно до підп. «б» п.184.1. ст.184 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на підставі рішення від 23.05.2017 №4/23-00-13-0228. За результатом планової документальної перевірки господарської діяльності позивача (акт від 24.11.2017 №484/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 ) у платника відображалися залишки ТМЦ у цінах придбання в сумі 8230,0тис. грн. У порушення п.184.7. ст.184 ПК України та за результатами аналізу поданої протягом 2017 року (до 19.05.2017) звітності з ПДВ (у т.ч. ліквідаційної декларації) не відображено реалізацію вказаних залишків ТМЦ. Тому, посилаючись на підп.20.1.2. п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 ПК України, відповідач просив у вказаному запиті надати протягом 15 робочих днів з дня отримання цього запиту пояснення та засвідчені копії документів на підтвердження визначення (не визначення) податкових зобов`язань: накладних на відпуск товару, банківських виписок, актів списання, договорів.

Також роз`яснено, що відповідно до підп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях платника, якщо платник не надасть пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за його отриманням, є підставою для проведення документальної позапланової перевірки платника податків.

Отже, Запит містив конкретну інформацію про передумови, підстави та відомості, які необхідні були відповідачу.

Суд з`ясував, що у періоді з 30.10.2017 до 10.11.2017 відповідачем проведена планова документальна перевірка її господарської діяльності за період з 09.06.2016 до 31.12.2016, що підтверджується актом від 24.11.2017 №430/23-00-13-0214/, засвідчена копія якого додана до матеріалів справи. Під час неї серед іншого встановлено, що станом на 01.01.2017 у позивача відображені залишки товарно-матеріальних цінностей у цінностей придбання в сумі 8230,тис.грн. Твердження відповідача про невиконання позивачем обов`язку декларування реалізації таких товарів (використання у господарській діяльності) не спростоване жодним доказом.

Оцінюючи встановлені обставини справи суд врахував, що відповідно до п.184.7 ст.184 ПК України якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Відповідно до п.199.1.ст.199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях відповідно до п.199.2 визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Згідно з п.199.3.ст.199 ПК України платники податку, у яких протягом попереднього календарного року були відсутні неоподатковувані операції, а такі неоподатковувані операції почали здійснюватися у звітному періоді, а також новостворені платники податку проводять у поточному календарному році розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі операції.

Розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях подається до контролюючого органу одночасно з податковою декларацією звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі оподатковувані та неоподатковувані операції.

Відповідно до п.199.4.ст.199 ПК України платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, перерахунок частки здійснюється виходячи з фактичних обсягів оподатковуваних та неоподатковуваних операцій, проведених з початку поточного року до дати зняття з обліку.

Згідно з п.199.5.ст.199 ПК України частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2 - 199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податкових зобов`язань, зазначених у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податкових зобов`язань відображаються у податковій декларації за останній податковий період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку.

Отже, перевірка та аналіз відповідачем достовірності задекларованих показників позивача за період перебування ним у статусі платника ПДВ, сприяють виконанню ним функцій контролюючого органу.

Відповідач направив вищевказаний Запит позивачу за адресою, яка відповідає її зареєстрованому місцю проживання в ЄДРПОУ, що підтверджується даними конверту, засвідчена копія якого долучена до матеріалів судової справи. Вказаний запит не був вручений відділенням поштового зв`язку у зв`язку з закінченням строку зберігання, що підтверджується довідкою Укрпошти (а.с.44).

Суд врахував, що відповідно до п.42.2.ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Отже, позивач вважається такою, що повідомлена відповідачем у належний спосіб.

Твердження відповідача про те, що жодної відповіді на Запит він не отримав, не стростоване жодним доказом.

30.07.2018 відповідач прийняв спірний наказ №1351 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1

14.09.2018 позивач звернулася письмовою заявою до ДПІ у м.Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області (вх.№6892/ФО17 від 17.09.2018) щодо проведення перевірки її підприємницької діяльності у зв`язку з припиненням нею такої діяльності (засвідчена копія долучена до матеріалів справи (а.с.76).

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу згідно з п. 78.4. ПК України приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п.79.1.ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п.79.2. ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, завчасне надіслання наказу до проведення перевірки є не підставою для призначення, а умовою вчинення дій з проведення перевірки. З огляду на це та зважаючи, що дії з проведення перевірки не заявлені предметом цього спору, доводи позивача про те, що спірне рішення надіслане у терміни, що не забезпечили їй можливість надати документи та взяти участь у перевірці, не враховано.

Відповідно до підп.75.1.2.п.75.1. ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Отже, спірний наказ за предметом видачі відповідає вказаній нормі закону.

У спірному наказі відповідача вказано про його прийняття відповідно до підп.20.1.4. п.20.1. ст.20, підп.78.1.4. п.78.1.4. ст.78, п.79.1. ст.79 ПК України, доповідної записки управління податків у зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Черкаській області від 24.07.2018 №3804/23-00-13-0211.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав, визначених у п. 78.1. ПК України. Серед них, підпунктом 78.1.4. визначено такою підставою виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Засвідчена копія вказаної доповідної долучена до матеріалів судової справи та підтверджує звернення керівника вказаного структурного підрозділу до заступника керівника відповідача з проханням призначити таку перевірку з підстав ненадання позивачем відповіді на вказаний вище письмовий запит та необхідністю перевірки повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету з період з 01.01.2017 до 31.12.2017.

Вказана у спірному наказі підстава його видачі та встановлені під час вирішення спору обставини справи підтверджують, що спірне рішення відповідач прийняв з дотриманням вимог ПК України.

Дослідивши спірний наказ суд звернув увагу, що ним доручено провести вказаний вище вид перевірки позивача, тривалістю п`ять робочих днів, за період діяльності з 01.01.2017 до 31.07.2017 у зв`язку з ненаданням відповіді на згаданий вище Запит щодо невідображення протягом 2017 року у звітності з ПДВ (у тому числі ліквідаційної декларації) реалізації ТМЦ в зв`язку з виключення позивача з Реєстру платників ПДВ. У разі відсутності відомостей про отримання наказу та повідомлення про проведення перевірки позивача, перевірка розпочнеться через 10 календарних днів з дати отримання наказу, але не раніше 17вересня 2018 року.

Отже, зміст і підстави загаданих вище Запиту та спірного наказу є достатньо конкретизованими та зрозумілими, відповідають вказаним вище вимогам ПК України .

Посилання позивача на те, що спірне рішення не містить посилань на документи та пояснення, які необхідно надати, суд не врахував, оскільки таких вимог для наказу ПК України не містить. Його зміст не суперечить судовій практиці Верховного Суду, на яку посилається позивач.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність спірного рішення, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на вимоги ст.139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.07.2018 №1351 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ".

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 18.07.2019.