Справа № 300/1550/19
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"23" липня 2019 р. Справа № 300/1550/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№118)» до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2019, рішень про застосування штрафних санкцій від 18.04.2019 та вимоги про сплату боргу від 18.04.2019, -
В С Т А Н О В И В:
Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№118)» звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2019, рішень про застосування штрафних санкцій від 18.04.2019 та вимоги про сплату боргу від 18.04.2019.
Одночасно із адміністративним позовом позивач подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивуючи його відсутністю коштів для його сплати.
Згідно частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Таким чином, єдиною підставою, на підставі якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан з урахуванням певних умов, під які позивач у даній справі не підпадає.
Окрім того, доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність коштів для сплати судового збору.
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 за №3674-VI «Про судовий збір» судам роз`яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Суд зазначає, що в обґрунтування свого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору позивачем подано копію виписки по рахунку в банку АТ «Укрсиббанк» з 03.07.2019 по 03.07.2019.
Однак, суд не бере її до уваги, адже дана виписка містить тільки інформацію про наявні кошти станом на 03.07.2019, а це не свідчить про відсутність чи наявність у позивача на його рахунках коштів для сплати судового збору.
Інших доказів, які б свідчили про майновий стан Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№118)», позивач не надав.
Як наслідок, суд зазначає, що відсутність коштів у Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№118)» для сплати судового збору не є тією обставиною, що впливає на майновий стан та може слугувати підставою для відстрочення від сплати судового збору відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства та статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Із змісту адміністративного позову слідує, що Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№118)» просить суд визнати протиправними та скасувати:
Таким чином, позивачем заявлено вимоги майнового характеру на загальну суму 688 392,82 грн.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», який вступив в дію з 01.01.2019, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року складає 1 921,00 грн.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№118)» позовними вимогами майнового характеру складає 10 325,89 грн., проте позивачем в порушення вимог КАС України та Закону України «Про судовий збір» даний судовий збір не сплачено.
Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати (долучити) документ про сплату судового збору у розмірі 10 325,89 грн.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№118)» до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2019, рішень про застосування штрафних санкцій від 18.04.2019 та вимоги про сплату боргу від 18.04.2019 залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 10 325,89 грн.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.