Справа № 160/1078/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2019 року Справа № 160/1078/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняШелгуновій І.А.
за участю представника позивача Носевич Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Інтелектуальний центр» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
1. 04.02.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , засновника Приватного підприємства «Інтелектуальний центр», до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови № 64/4.3-5/242 від 22.03.2017.
2. Ухвалою суду від 13.02.2019 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 26.03.2019 на виконання вимог ухвали позивачем надано виправлений адміністративний позов, в якому позивачем визначено Приватне підприємство «Інтелектуальний центр» із зазначенням його коду ЄДРПОУ та зазначено код ЄДРПОУ відповідача.
4. Також, на усунення недоліків позивачем надано:
- належним чином засвідчені копії доказів на обґрунтування позовних вимог із зазначенням, де перебуває оригінал такого доказу;
- письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- клопотання про поновлення строків звернення до суду із відповідним обґрунтуванням причин пропущення таких строків та наданням підтверджуючих документів.
5. Перевіривши матеріали надані на виконання вимог ухвали суду від 13.02.2019, судом встановлено, що адміністративний позов не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України.
6. Ухвалою суду від 29.03.2019 позовну заяву повторно залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
8. Ухвалою суду від 07.05.2019:
- задоволено клопотання ПП «Інтелектуальний центр» про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом;
- прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 160/1078/19, призначено судове засідання на 04.06.2019;
- сторонам у справі встановлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та витребувані докази для розгляду справи.
9. У судове засідання 04.06.2019 прибули представники позивача та відповідача.
10. Представником відповідача надано відзив на адміністративний позов із витребуваними судом доказами.
11. Оголошено перерву до 27.06.2019.
12. 10.06.2019 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.
13. У судове засідання 27.06.2019 прибули представники позивача та відповідача.
14. Представником відповідача надані додаткові докази у справи.
15. З метою витребування додаткових доказів оголошено перерву до 04.07.2019.
16. 02.07.2019 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів з додатками.
17. 04.07.2019 до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, після 24.07.2019.
18. У судове засідання, призначене на 04.07.2019, прибув представник позивача.
19. Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату після 24.07.2019 у зв`язку із встановленими строками розгляду справи та продовжив розгляд справи.
20. Представник позивача підтримав обрану правову позицію.
21. Постанова про накладання штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки не допущено порушень, виявлених перевіркою.
22. З січня по лютий 2017 року у ПП «Інтелектуальний центр» була відсутня посада директора, засновник ОСОБА_1 , відповідно статуту здійснювала управління підприємством без призначення на відповідну посаду (без укладення з такою особою трудового договору).
23. Законодавство України закріплює за власником право управляти підприємством, не зазначаючи при цьому, що формою такої участі можуть виступати рішення власника, або загальні збори засновників. Так згідно частини другої статті 65 ГК України власник має право управляти підприємством безпосередньо, або через уповноважені ним органи. За виконання функцій управління підприємством йому може виплачуватися винагорода, на умовах трудового договору, або не виплачуватися взагалі. Покладення функцій без винагороди закріплюється в рішенні власника, засновника.
24. Державному інспектору було вручено копію розпорядження засновника ОСОБА_2 від 04.01.2011, в якому ОСОБА_1 доручено здійснювати управлінські функції приватного підприємства «Інтелектуальний центр» на безоплатній основі, так як робота підприємства не носить постійний характер та вважаючи, що ОСОБА_1 має статус пенсіонера і отримує призначену державою пенсію.
25. 11.03.2017 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправними дії головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю у Нікопольському районі головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Іващенка І.І. під час перевірки ПП «Інтелектуальний центр», визнати незаконними та скасувати акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 64/4.3-5 від 06.03.2017 та припис № 64/4.3-5-61 від 10.02.2017.
26. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 скасовано припис № 64/4.3-5-61. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 набрала законної сили на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017.
27. Підрядники гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на відміну від працівника підприємства, не підпорядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку, не можуть вимагати гарантій, передбачених для суб`єктів трудових відносин, оскільки вони не мають статусу працівників, самі організовують свою роботу і виконують її на власний ризик.
28. Законодавство України про працю на цивільно-правові відносини не поширюється.
29. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики та праці № 151/06/186-11 від 16.05.2011 цивільно-правові договори з гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 - це вид договорів, які укладені відповідно до вимог не трудового, а цивільного законодавства.
30. Програми чи плани для виконання угод з виконавцями ПП «Інтелектуальний центр» не розроблялись.
31. Згідно пункту 7 Порядку № 509 справу може бути розглянуто без участі представника у разі, коли його поінформовано у встановленому порядку та від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
32. ПП «Інтелектуальний центр» не було повідомлено про час і місце розгляду справи в установленому порядку та не отримувало рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.
33. У порушення Порядку № 509 позивач не отримував постанови про накладання штрафу, дізнався про її існування тільки 16.08.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у Міському відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у державного виконавця Сови Л.А.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
34. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що згода Держпраці від 20.02.2017 № 730/4.3/4.1-зв17 на проведення позапланової перевірки була пред`явлена позивачу. Вказане спростовує доводи позивача щодо незаконності та протиправності дій при проведенні позапланової перевірки та складенні за її результатами акту перевірки.
35. Засновник ОСОБА_1 уклала цивільно-правові угоди як замовник в особі директора на надання послуг з інформації по матеріалу предметів шкільної програми, про що свідчить копії цивільно-правових угод від 05.01.2017 укладених між ПП «Інтелектуальний центр» і громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , а також підписувалися акти виконаних робіт з громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 .
36. Відповідно II розділу пункту 2.2.2 статуту ПП «Інтелектуальний центр» - підприємство надає консультаційні послуги з питань освіти, вибору освітніх напрямків проведення тестів, соціальний захист та поради в сфері освіти, підприємницької діяльності в сфері освіти.
37. Встановлено, що з громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 ПП «Інтелектуальний центр» було укладено цивільно-правові угоди від 05.01.2017, терміном з 05 січня до 31 березня 2017 року, на надання послуг з інформації по матеріалу шкільної програми в кількості 4 академічних годин на неділю на протязі січня-березня 2017 року.
38. Відповідно договорів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 три місяця кожну неділю читаються матеріали шкільної програми по 4 години на неділю, що свідчить про тривалий постійний характер виконання робіт і робота яка не спрямована на одержання результатів праці, яка повинна підпорядковуватися учбовій програмі розробленою ПП «Інтелектуальний центр», тому ці цивільно-правові угоди є ознаками трудових відносин.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
39. Приватне підприємство «Інтелектуальний центр» зареєстроване 25.09.1998, дата запису 01.04.2008, номер запису 1 231 120 0000 000361, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , види діяльності: Код КВЕД 93.13 Діяльність фітнес-центрів; Код КВЕД 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг; Код КВЕД 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (основний).
40. Приватним підприємством «Інтелектуальний центр» укладено цивільно-правові угоди на виконання робіт: надання послуг з інформації по матеріалу предметів шкільної програми на протязі січня-березня 2017 року за які сплачується винагорода 10 грн за академічну годину згідно актів виконаних робіт (а.с.166-169):
- від 05.01.2017 з ОСОБА_3 на виконання робіт у кількості 4 академічні години;
- від 05.01.2017 з ОСОБА_4 на виконання робіт у кількості 2 академічні години;
- від 05.01.2017 з ОСОБА_5 на виконання робіт у кількості 4 академічні години;
- від 05.02.2017 з ОСОБА_6 на виконання робіт у кількості 4 академічні години.
41. Актами виконаних робіт від 31.01.2017 (а.с.171-175) підтверджено виконання робіт у січні 2017 року ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
42. Оплата за договорами проведена згідно відомостей на виплату грошей № 01/17-ЦПХ за січень 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.176-178).
43. 13.02.2017 до Державної служби України з питань праці надійшла скарга (а.с.121-122, 159-160) від ОСОБА_7 про протиправні дії ПП «Інтелектуальний центр» в якій, зокрема, зазначено:
- відповідно до Статуту підприємства вид його діяльності ніяким чином не пов`язаний з наданням будь-яких педагогічних та репетиторських послуг;
- однак, фактично вказане підприємство займається незаконною підприємницькою діяльністю: замість статутної діяльності, сказане підприємство займається наступними видами діяльності: довузівська підготовка для випускників, підготовка учнів до ЗНО, підготовка з предметів шкільної програми;
- свою позастатутну незаконну діяльність вказане підприємство рекламує серед мешканців міста Покров, як Центр довузівської підготовки, у тому числі і через Інтернет;
- з вказаним приватним підприємством працюють наступні особи, які викладають шкільні предмети: ОСОБА_4 англійська мова, ОСОБА_8 математика, фізика, астрономія, ОСОБА_6 українська мова, ОСОБА_3 історія;
- щоденно вказане підприємство займається з учнями шкіл нашого місця по три години: з 16 годин 30 хв. до 19 годин 30 хв. Вартість оплати з кожного учня за три години занять складає 120 грн;
- вказана прибуткова діяльність підприємства на нашу думку знаходиться у «тіні», доходи від вказаної позастатутної діяльності приховуються, і податки з вказаної діяльності не сплачуються, викладачі не працевлаштовані офіційно;
- вказану незаконну діяльність ПП «Інтелектуальний центр» зареєстрував як код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (основний);
- якість наданих вказаним підприємством послуг з довузівської підготовки для випускників, підготовки учнів до ЗНО та підготовки з предметів шкільної програми не відповідає необхідним стандартам якості, ніхто якість вказаних послуг не перевіряє, внаслідок того, що підприємство надає тільки інформаційні послуги як основний вид діяльності;
- просимо перевірити викладені факти та надати відповідь на звернення у передбаченому законом порядку та строк.
44. Департаментом з питань праці Державної служби України з питань праці Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області направлено лист № 730/4.3/4.1-зв-17 від 20.02.2017 з дорученням розглянути звернення ОСОБА_7 та за необхідності провести перевірку додержання законодавства про працю з питань, що належать до повноважень Держпраці (а.с.120, 158).
45. 23.02.2017 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято наказ № 368-П «Про призначення позапланової перевірки», з посиланням на «Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р, відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності», на підставі звернення гр. ОСОБА_7 , за згодою Держпраці на проведення перевірки від 20.02.2017 № 730/4.3/4.1-зв-17, яким наказано (а.с.118, 157):
46. На підставі наказу від 23.02.2017 № 368-П видано направлення на проведення перевірки № 58/4.3-н від 27.02.2017 (а.с.119).
47. З 01.03.2017 по 02.03.2017 проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 64/4.3-5 (а.с.123-142).
48. Актом перевірки встановлено факт оформлення з громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 цивільно-правової угоди замість укладання трудового договору, що є порушенням частини третьої статті 24 КЗпП України, згідно якої «Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи». В ході перевірки встановлено, що засновник ПП «Інтелектуальний центр» ОСОБА_1 порушила вимоги частини першої статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці».
49. Позивачем в акті перевірки викладені заперечення, згідно яких укладені цивільно-правові угоди, а порушення законодавства про працю не допускались (а.с.141).
оскарження припису у судовому порядку
50. За результатами перевірки відповідачем складено припис № 64/4.3-5-61 про усунення виявлених перевіркою порушень частини третьої статті 24, частини першої статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці» (а.с.143-144).
51. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 у справі № 804/3225/17, залишеною без змін постановою суду апеляційної інстанції від 19.12.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування акта перевірки та припису задоволено частково, скасовано припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 10.02.2017 року № 64/4.3-5-61, в іншій частині позовних вимог відмовлено.
52. Залишаючи без змін постанову суду від 04.07.2017 у справі № 804/3225/17 суд апеляційної інстанції зазначив:
- матеріалами справи та нормами законодавства України підтверджено, що ОСОБА_1 , як засновник, відповідно до статут має право у випадку відсутності директора здійснювати керівництво підприємством, без укладання з ним трудового договору;
- за таких обставин апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції та вважає протиправним висновок Держпраці у Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_1 порушила вимоги частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України тим, що у період з січня по лютий 2017 року виконувала директорські функції без призначення на посаду та виплати собі заробітної плати;
- проаналізувавши, приписи спеціального Закону, що регулює державну політику у сфері трудових відносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що трудовий договір за своєю правовою природою регулює процес праці, а цивільно-правовий договір, у даному випадку - договір надання послуг, - укладається з метою вчинення певних дій та за згодою певних осіб для досягнення результатів певної діяльності. Правовідносини, що виникають у випадку взяття фізичною особою обов`язку виконати роботу (послугу) і передати замовникові результат роботи, - виникають на підставі цивільно-правового договору. Разом з тим, укладення трудового договору зумовлює дотримання працівником внутрішнього трудового розпорядку роботодавця, про прийняття його на роботу видається наказ, працівник має право на одержання допомоги з соціального страхування та на одержання певних пільг тощо;
- матеріали справи підтверджують, що громадянки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , виконували послуги на свій ризик, самостійно організовували надання послуг, не підлягали під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, пільги, компенсації, заохоченнями за успіхи в роботі та стягнення за порушення трудової дисципліни до них не застосовувалися;
- матеріали справи не містять підтвердження факту прийняття позивача на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; не встановив факту роз`яснення позивачеві його прав і обов`язків та поінформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства України і колективного договору;
- на думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції правильно визначився, що вважаючи, що між сторонами наявні трудові відносини, відповідачем залишено поза увагою те, що основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик;
- колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому, угоди, що укладалися позивачем з вказаними вище особами не визнані недійсними у встановленому законом порядку.
- отже, є правильними висновки суду першої інстанції, що висновки відповідача в частині порушення позивачем вимог статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме допуск до роботи найманих працівників громадянок ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору, є необґрунтованими, оскільки між позивачем та зазначеними громадянками були укладені цивільно-правові угоди.
обставини прийняття постанови про накладення штрафу
53. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено повідомлення про розгляд справи про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 10.03.2017 № 1654-15/04 (а.с.30, 83).
55. 22.03.2017, розглянувши акт перевірки від 02.03.2017 № 64/4.3-5 щодо порушень Приватним підприємством «Інтелектуальний центр» законодавства про працю, першим заступником начальника головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Тимченко Людмилою Вікторівною прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 64/4.3-5/242 про застосування штрафу до підприємства в розмірі 288 000 грн на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України за порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України (а.с.31-34, 77-78, 84-86).
56. Згідно постанови від 22.03.2017 № 64/4.3-5/242, в ході перевірки встановлено, що засновник ПП «Інтелектуальний центр» ОСОБА_1 порушила вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України.
57. Оскаржуваною постановою встановлено наступне
- для перевірки були надані статут підприємства та цивільні правові угоди з найманими працівниками;
- засновник ОСОБА_1 , за цей час укладала цивільно-правові угоди як замовник в особі директора на надання послуг з інформації по матеріалу предметів шкільної програми, про що свідчить копії цивільно-правових угод від 05.01.2017 укладених між ПП «Інтелектуальний центр» і громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , а також підписувалися акти виконаних робіт з громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 (відповідно укладених угод);
- в ході перевірки засновник ОСОБА_1 прийняла на роботу на посаду директора ОСОБА_9 , відповідно наказу №_01/17-к від 17.02.2016, та копії повідомлення до ДФС прийняття працівника на роботу від 01.03.2017;
- відповідно II розділу пункту 2.2.2 Статуту ПП «Інтелектуальний центр» - підприємство надає консультаційні послуги з питань освіти, вибору освітніх напрямків проведення тестів, соціальний захист та поради в сфері освіти, підприємницької діяльності в сфері освіти;
- встановлено, що з громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 ПП «Інтелектуальний центр» було укладено цивільно-правові угоди від 05.01.2017, терміном з 05 січня до 31 березня 2017 року, на надання послуг з інформації по матеріалу шкільної програми в кількості 4 академічних годин на неділю на протязі січня-березня 2017 року відповідно пункту 1.1 ЦПУ;
- цивільно-правовим договором повинно бути визначено не те, що працівник буде робити, а те, що він повинен зробити. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Таким чином, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт;
- відповідно договорів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 три місяця кожну неділю читають матеріали шкільної програми по 4 години на неділю, що свідчить про тривалий постійний характер виконання робіт і робота яка не спрямована на одержання результатів праці, яка повинна підпорядковуватися учбовій програмі розробленою ПП «Інтелектуальний центр», тому ці цивільно-правові угоди є ознаками трудових відносин;
- з огляду на лист Мінпраці від 26.12.2003 року № 06/1-4/200 «Щодо застосування трудових договорів та договорів підряду» визначене, що відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємством тощо) на виконання першим певної роботи (а саме договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Серед ознак, за допомогою яких відрізняються оди вид договору від іншого, можна виділити такі: за договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу;
- основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес, трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядчик, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик... Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, укладається цивільно-правовий договір. При цьому неприпустимо оформляти договори цивільно-правового характеру на виконання небезпечних робіт, а також робіт, які мають постійний характер виконання;
- даний факт оформлення з громадянами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 цивільно-правової угоди замість укладання трудового договору є порушенням частини третьої статті 24 КЗпП України, згідно якої «Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи»;
- згідно частини третьої статті 24 КЗпП викладена у новій редакції: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
58. Згідно відмітки на постанові від 22.03.2017 № 64/4.3-5/242, постанова направлена підприємству засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення 23.03.2017.
інші обставини справи
60. 22.02.2017 ОСОБА_1 звернулась до начальника Покровського відділення Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетрвоській області підполковника поліції Войнова Сергія Миколайовича з заявою (а.с.179-180) в якій зазначено:
- під час здійснення переміщення майна та обладнання було втрачено, при невідомих обставинах, ящик із документацією ПП «Інтелектуальний центр».
61. 16.06.2017 державним виконавцем Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Совою Ліною Ахмедівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 64/4.3-5/242, прийнятої 22.03.2017 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області (а.с.21, 76).
62. 16.08.2018 ОСОБА_1 звернулась до начальника Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стосовно ПП «Інтелектуальний центр» та надання копій документів.
63. 16.08.2018 ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про накладання штрафу уповноваженими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (а.с.18-19, 73-74).
64. 02.09.2018 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області із запитами на отримання публічної інформації:
- постанови про накладання штрафу Головним управленням Держпраці у Дніпропетровській області з відміткою про отримання ПП «Інтелектуальний центр» (а.с.22-23, 81);
- рішення (виписки з протоколу засідання) Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладання штрафу на ПП «Інтелектуальний центр» (а.с.24-25, 79);
- письмового повідомлення посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про дату розгляду справи про накладання штрафу з відміткою про отримання ПП «Інтелектуальний центр» (а.с.27-28, 80).
65. 07.09.2018 відповідач, розглянувши запити від ОСОБА_1 направив на адресу ПП «Інтелектуальний центр» копію постанови про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № 64/4.3-5/242 та копію повідомлення про розгляд справи про накладання штрафу від 10.03.2017 № 1654/15-04 (а.с.29, 82).
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
66. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
67. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
68. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
69. Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
70. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
71. Зокрема, згідно частини п`ятої статті 2 Закону № 877-V, органи Держпраці при проведення заходів державного нагляду (контролю), додержуються принципів державного нагляду (контролю); місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмеження у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактування норм на корить суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборона на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерії ризику; право суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальність посадових осіб органу державного нагляду (контролю); права суб`єктів господарювання; право на консультативні підтримку суб`єктів господарювання; громадський захист; оскарження рішень органів державного нагляду (контролю); та умови віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі незатвердження відповідних критеріїв розподілу.
72. Згідно зі статтею 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
73. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.
74. Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
75. Визначення трудового договору наведено у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
76. Частиною третьою статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
77. Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 ЦК України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
78. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
79. За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
80. За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
81. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
82. Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
83. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено «Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі Порядок № 509).
84. Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.
85. Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
86. Пунктом 3 Порядку № 509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.
87. Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку № 509).
88. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (пункт 5 Порядку № 509).
89. Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку № 509).
90. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (пункт 7 Порядку № 509).
91. Приписами пункту 8 Порядку № 509 визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає.
92. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
93. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.
94. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
95. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.
96. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
97. Визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність ознак трудових правовідносин позивачем та фізичними особами.
98. Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
99. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
100. З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
101. Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності, а метою цивільно-правового договору є отримання певного матеріального результату.
102. З матеріалів справи вбачається, що позивачем з фізичними особами укладені договори, які носять ознаки цивільно-правового договору, виконавці за договором виконували індивідуально визначену роботу, передбачену угодою. Функції, які виконували такі особи за вказаними договорами є самостійними.
103. Зазначені вище угоди були спрямовані на кінцевий результат, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини, та не були пов`язані із самим процесом праці, що є характерним для трудових функцій. Зазначене спростовує доводи відповідача про безпідставне визначення цивільних відносин між позивачем та вказаними вище особами як трудових.
104. Викладена правова позиція відповідає правовій позиції судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 804/3225/17, предметом якої був контроль легальності припису 10.02.2017 № 64/4.3-5-61, прийнятого за на підставі акту перевірки № 64/4.3-5, який також став підставою для прийняття оскаржуваної у цій справі постанови про застосування штрафу до позивача.
105. Надаючи оцінку доводам позивача про відсутність його повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про працю, суд виходить із того, що відповідачем не надано доказів вручення поштового відправлення з повідомленням про розгляд справи 22.03.2017 (а.с.83) та наявність інформації в день розгляду справи та прийняття постанови про накладення штрафу про обізнаність особи із таким розглядом.
106. Зокрема, суд аналізує виконання відповідачем пункту 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.
107. Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
108. Суд звертає увагу на те, що штраф у розмірі 288 000 грн, який було застосовано до позивача, є суттєвим. Позивач при цьому заявляє про неотримання відповідного повідомлення.
109. Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
110. Положення пункту 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
111. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
112. Відповідно до пункту 7 Порядку № 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
113. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.
114. З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
115. Наведене тлумачення пункту 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.
116. З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
117. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.
118. Відповідно до пункт 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.
119. Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною.
120. За обставинами цієї справи, повідомлення від 10.03.2017 № 1654-15/04 із запрошенням на розгляд справи 22.03.2017 на 14 год. 15 хвил. (а.с.83) направлений на адресу позивача АДРЕСА_2 поштовим зв`язком (а.с.116-117).
121. Доказів отримання повідомлення позивачем суду не надано. Обставин, які б свідчили про ухилення від отримання повідомлення судом не встановлено.
122. Отже, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином. За таких обставин, постанова про накладення штрафу є протиправною у зв`язку з порушенням порядку її прийняття, що є самостійною підставою для її скасування.
123. Застосування наведених норм права відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному в постанові від 12.06.2019 у справі № 813/3415/18.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
124. З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність порушення позивачем частини третьої статті 24 КЗпП України, порушення порядку прийняття оскаржуваної постанови, у зв`язку із чим заявлений позов підлягає задоволенню та на відповідача покладаються судові витрати на сплату судового збору понесені позивачем за подання цього позову.
125. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
2. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № 64/4.3-5/242 від 22.03.2017, прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.
3. Стягнути на користь Приватного підприємства «Інтелектуальний центр» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 4 320 грн.
4. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
5. Повне рішення складено 09.07.2019.

Суддя І.О. Верба