Справа № 160/2447/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2019 року Справа № 160/2447/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
за участі: позивача: представника позивача: представника відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2 Сігалової М.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та вимоги, -
ФОП ОСОБА_1 з урахування уточнених позовних вимог звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій просив суд визнати протиправними та скасувати:
- вимога про сплату податкового боргу (недоїмки) №Ф-155883-55 від 09.04.2019р. в сумі 190 199,60 грн.
Вказані позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення контролюючими органами прийнято безпідставно, оскільки висновки контролюючого органу про те, що договори, укладені між позивачем та контрагентами ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет» не спричиняють реального настання правових наслідків, є необґрунтованими, непідтверджені належними доказами та базуються виключно на припущеннях. Позивач, не погоджуючись з такими висновками контролюючого органу, зазначив, що у період, який перевірявся, позивач дійсно мав господарські правовідносини з контрагентами: ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет», які мали реальний характер та за якими було отримано товар, використаний позивачем у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/2447/19 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання 22.07.2019 року прибули позивач, представник позивача та представник відповідача.
Позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування відзиву на позовну заяву податковий орган зазначив, що нереальність здійсненних господарських операцій ФОП ОСОБА_1 підприємствами: ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет» свідчать наступні факти: відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця); відсутність інформації про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортих засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут посередників у транспортуванні); відсутність документів, підтверджуючих транспортування вищевказаного ТМЦ (товаро-транспортні накладні, супроводні документи, довіреності та інш.), від покупця до продавця та походження товару (сертифікати відповідності, паспорти якості та інш.) на момент перевірки відсутні; відсутність трудових ресурсів (мала чисельність працівників); реєстрація підприємств на малий термін для здійснення (відображення) фінансово-господарських взаємовідносин з іншими суб`єктами господарювання. Фактично ФОП ОСОБА_1 здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з підприємствами ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет» і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995р. за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 порушено п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. з змінами і доповненнями, завищено витрати внаслідок здійснення безпідставного документального оформлення нереальної господарської операції з контрагентами, всього за пєревіряємий період на загальну суму - 1 440 223,27 грн.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 , як самозайнята особа в Кам`янській міській раді 30.03.2001 року отримав свідоцтво про державну реєстрацію, номер державної реєстрації №0011483, код основного виду економічної діяльності -25.61, клас професійного ризику виробництва - 45. Взято на облік в контролюючому органі 30.03.2001 за №9735, станом на 26.12.2018 перебуває на обліку в Кам`янській ОДПІ. Фактичне місцезнаходження (місце проживання): АДРЕСА_1 .
Дані про реєстрацію фізичної особи-підприємця як платника ПДВ: ФОП ОСОБА_1 є платником ПДВ з 02.04.2001, свідоцтво від 13.09.2004 № 54056085, видане Кам`янською ОДПІ.
Індивідуальний податковий номер платника ПДВ: НОМЕР_1 .
Так, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі - ПКУ), ст.13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», згідно наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 15.11.2018 №6518-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 », та плану-графіку проведення планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Скоморохою Іриною Анатоліївною проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у інформаційному додатку до акта.
Копію наказу про проведення документальної планової перевірки від 15.11.2018 №6518-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 » та письмове повідомлення від 15.11.2018 № 2629 із зазначенням дати початку проведення документальної планової перевірки надіслано 16.11.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою (місцем проживання) ОСОБА_1: АДРЕСА_1 .
Проведення перевірки продовжувалося відповідно до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.12.2018 №7207-п.
Перевірку проведено з відома ФОП ОСОБА_1
Перевірка проведена в приміщенні Кам`янської ОДПІ, яке обрано ФОП ОСОБА_1 місцем проведення планової перевірки.
Журнал реєстрації перевірок контролюючими органами для вчинення запису про проведення перевірки підприємцем не надано.
Документальною плановою виїзною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення:
1. п. 44.1 ст. 44, п.177.2, п.п.177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 262 990,13 грн., у тому числі по періодам: 2016 рік - 178 877,10 грн., 2017 рік - 84 113,03 грн.
2. п. 4 ч. 1 ст. 4, п.1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI в частині не донарахування єдиного соціального внеску у сумі 151 961,16 грн., у т.ч. по періодам: 2016 рік- 80 291,04 грн., 2017 рік-71 670,12 грн.
5. п. 63.3 ст. 63 ПКУ в частині неповідомлення про об`єкт оподаткування розташованого за адресою : Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Ударників, 30 (виробничий цех та офісне приміщення), який використовується в господарській діяльності.
6. п.44.1, п.44.3 ст.44 ПКУ в частині ненадання в повному обсязі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Слід зазначити, що вказані висновки податкового органу вмотивовані лише тим, що ФОП ОСОБА_1 відсутні товарно-транспортні накладні (далі - ТТН), а й тому неможливо встановити факт придбання ТМЦ у контрагентів.
На підставі означеного акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області були складені, та в подальшому направлені позивачу наступні спірні рішення:
рішення № від 28.01.2019р. про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску в розмірі 38 421,33 грн.

Окрім того, 24.04.2019 року ФОП ОСОБА_1 отримано від ГУ ФДС у Дніпропетровській області вимогу про сплату податкового боргу (недоїмки) №Ф-155883-55 від 09.04.2019р. в сумі 190 199,60 грн. Слід зазначити, що відповідно до п. 6 розділу VІ «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 97.05.2015 за № 508/26953 станом на 04.07.2019 року згідно даних ІС «Податковий блок» у зв`язку із відсутністю заборгованості зі сплати податків і зборів вимога про сплату податкового боргу (недоїмки) №Ф-155883-55 від 09.04.2019р. в сумі 190 199,60 грн. була відкликана органом ДФС.

Вважаючи, що перевірку проведено за відсутності правових підстав, а вказані спірні рішення винесені безпідставно, незаконно та необґрунтовано, ФОП ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Статтею 177 Податкового кодексу України (далі ПКУ) визначено особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Так, згідно з п. 177.1 ст.177 Податкового кодексу України, Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно із пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, з вказаних норм права вбачається, що при визначенні фізичною особою-підприємцем об`єкта оподаткування податком на прибуток можуть враховуватися лише документально підтверджені витрати, пов`язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця, які включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III Податкового кодексу України (далі ПКУ).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового періоду), визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення сплачених сум ПДВ, у вартості товарів/послуг, до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, понесення витрат, у зв`язку з господарською діяльністю платника, сплата податку на додану вартість у вартості товарів/послуг, факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Як встановлено судом, що фактично, згідно наданих до перевірки первинних документів, в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 здійснював такі види діяльності: _25.61- Оброблення металів та нанесення покриття на метали.

Як свідчить зміст перевірки, ФОП ОСОБА_3 отримав дохід від здійснення діяльності, на який нараховується єдиний внесок, у сумі 1 700 623,70 грн., у тому числі по періодам: -2016 рік - 1 060 352,46 грн.; -2017 рік - 640 271,24грн.

Згідно наданих до Кам`янської ОДПІ «Звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» Таблиця 1. за 2016р. - 2017 роки ФОП ОСОБА_3 отримав дохід від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок, у сумі 239 567,43 грн., у тому числі по періодам: -2016 рік-66 590,79 грн.; -2017 рік - 172 976,64 грн.

Судом встановлено, що у вказаному періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет».

Так, 01 червня 2016 року, між ТОВ «Бум Сервіс» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Замовник) було укладено Договір поставки №01-06.

За даним Договором поставка Товару здійснювалась автотранспортом Постачальника та за його рахунок, (п.3.3 Договору).

Так, згідно п.6.2 Договору, прийняття-передання продукції за кількістю проводиться згідно видаткової накладної. Поставлену продукцію приймав особисто ОСОБА_3 , що підтверджується його підписом та печаткою на видаткових накладних.

29 лютого 2016 року, між ТОВ «Черус Про» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір поставки №29-02.

За даним Договором поставка товару здійснювалась автотранспортом Постачальника та за його рахунок, (п.п.2.1-2.2 Договору), ФОП ОСОБА_9 не користувався послугами перевізників за для доставки товару.

Згідно п.3.4 Договору, Постачальник надає Покупцеві наступні документи, що підтверджують наявність продукції, а саме: оригінал рахунку, видаткову накладну та сертифікат якості.

Поставлену продукцію приймав особисто ОСОБА_3 , про що свідчить його підпис та печатка на видаткових накладних.

02 листопада 2015 року, між ТОВ «Мтк - Груп» (Продавець) та ФОП ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір поставки №01-11.

За даним Договором поставка Товару здійснювалась автотранспортом Продавця та за його рахунок, (п.3.1 Договору), а тому у ФОП ОСОБА_1 була відсутня необхідність укладати договори з перевізниками за для доставки товару.

Згідно п.5.1 Договору, прийняття-передання продукції за кількістю проводиться згідно видаткової накладної.

Поставлену продукцію приймав особисто ОСОБА_3 , про що свідчить його підпис та печатка на видаткових накладних.

31 жовтня 2017 року, між ТОВ «Карвет Сістемз» (Продавець) та ФОП ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір поставки б/н.

За даним Договором поставка Товару здійснювалась силами та за рахунок Продавця. (п.6.2 Договору).

Поставлену продукцію приймав особисто ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис та печатка на видаткових накладних.

20 лютого 2017 року, між ТОВ «Промтрансінвест» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Замовник) було укладено Договір поставки №20-02.

За даним Договором поставка Товару здійснювалась Постачальником (п.3.4 Договору), а приймання товару здійснювалось згідно товарної накладної, що передбачено п.4.1 Договору.

Поставлену продукцію приймав особисто ОСОБА_3 , про що свідчить його підпис та печатка на накладних.

26.02.2016 року між ТОВ «Варте Союз» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Замовник) було укладено Договір поставки №26-02.

За даним Договором поставка товару здійснювалась Постачальником, (п.2.3 Договору, тому у ФОП ОСОБА_1 була відсутня необхідність укладати договори з перевізниками з., для доставки товару.

Поставлену продукцію приймав особисто ОСОБА_3 , про що свідчить його підпис та печатка на видаткових накладних.

31.03.2016 року, між ТОВ «Маквіс Плюс» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Замовник) було укладено Договір поставки №31-03.

За даним Договором поставка товару здійснювалась Постачальником, (п. 3.2 Договору), а тому ФОП ОСОБА_1 не укладались договори з перевізниками за для доставки товару.

15.11.2016 року, між ТОВ «Профі Маркет» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір поставки №15-11.

За даним Договором поставка Товару здійснювалась автотранспортом Продавця та за його рахунок, (п.п.2.2-2.3 Договору), а тому ФОП ОСОБА_1 не укладались договори з перевізниками за для доставки товару.

Згідно Договору, прийняття-передання продукції проводиться згідно видаткової накладної. Поставлену продукцію приймав особисто ОСОБА_3 , про що свідчить його підпис на видаткових накладних.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що до перевірки йому не були надані документи про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця); документи про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортих засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут посередників у транспортуванні); документи, які, підтверджують транспортування ТМЦ (товаро-транспортні накладні, супроводні документи, довіреності та інш.), документи від покупця до продавця та походження товару (сертифікати відповідності, паспорти якості та інш.) документи щодо трудових ресурсів (мала чисельність працівників); документи щодо реєстрації підприємств на малий термін для здійснення (відображення) фінансово-господарських взаємовідносин з іншими суб`єктами господарювання.

В ході перевірки зроблений висновок, що ФОП ОСОБА_1 порушено п. 44.1 ст. 44, п.177.2, п.п.177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті завищено витрати внаслідок здійснення безпідставного документального оформлення нереальної господарської операції з підприємствами ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет», всього за перевіряємий період на загальну суму - 1440 223,27 грн., в тому числі:

за 2016 рік на загальну суму - 993 761, 97 грн.

за 2017 рік на загальну суму - 446 461,30 грн.

З урахуванням вищезазначеного, ФОП ОСОБА_1 в порушення п.п.14.1.36 п. 14.1 ст.14, п.177.2, п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями до складу витрат безпідставно віднесено 1461 056,60 грн., з них за-2016 рік - 993 761,67 грн., за 2016 рік- 467 294,63 грн.

Також в акті перевірки зазначено, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 904 129 гривень.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2016 31.12.2017рр. встановлено його завищення на загальну суму 286 038 грн., в тому числі:

- січень 2016 року у сумі ПДВ - 11 593 грн.;

- лютий 2016 року у сумі ПДВ - 16044 грн.;

- березень 2016 у сумі ПДВ - 15836 грн

- квітень 2016 року у сумі ПДВ - 27 639 грн.;

- травень 2016 року у сумі ПДВ - 25 634грн.;

- червень 2016 року у сумі ПДВ - 24 079 грн.;

- липень 2016 року у сумі ПДВ - 26 943 грн.;

- серпень 2016 року у сумі ПДВ - 15 425 грн.;

- вересень 2016 року у сумі ПДВ - 13 692 грн.;

- листопад 2016 року у сумі ПДВ - 7 701 грн.;

- грудень 2016 року у сумі ПДВ - 12 160 грн.;

- січень 2017 року у сумі ПДВ - 7 048 грн.;

- лютий 2017 року у сумі ПДВ - 17 079 грн.;

- березень 2017 року у сумі ПДВ - 21 682 грн.;

- квітень 2017 року у сумі ПДВ - 13 672 грн.;

- травень 2017 року у сумі ПДВ - 3 465 грн.;

- жовтень 2017 року у сумі ПДВ - 26 346 грн.

Перевіркою відображених у рядку 10.1 декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» показників, за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 904 129 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операції з придбання ТМЦ.

Проведеною перевіркою відображеного показника ряд. 17 Декларацій «усього податкового кредиту» за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., здійснено на підставі таких документів:

а) податкових накладних;

б) банківських виписок;

в) видаткових накладних;

г) даних програмного продукту «Система автоматизованого співставленая податкових

зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України».

Також, контролюючим органом зводяться висновки до того, що оскільки взаємовідносини із контрагентами по яким не підтверджено факту здійснення господарських операцій: ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет», ФОП ОСОБА_1 при декларуванні допущено порушення вимог п. 44.1 статті 44, п. 193.1 статті 193, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від №2755-VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 286 038 грн, у тому числі:

- січень 2016 року у сумі ПДВ -11593 грн.

- лютий 2016 року у сумі ПДВ - 16044 грн.;

- березень 2016 у сумі ПДВ - 15836 грн

- квітень 2016 року у сумі ПДВ - 27 639 грн.;

- травень 2016 року у сумі ПДВ - 25 634грн.;

- червень 2016 року у сумі ПДВ - 24 079 грн.;

- липень 2016 року у сумі ПДВ - 26 943 грн.;

- серпень 2016 року у сумі ПДВ - 15 425 грн.;

- вересень 2016 року у сумі ПДВ - 13 692 грн.;

- листопад 2016 року у сумі ПДВ - 7 701 грн.;

- грудень 2016 року у сумі ПДВ - 12 160 грн.;

- січень 2017 року у сумі ПДВ - 7 048 грн.;

- лютий 2017 року у сумі ПДВ - 17 079 грн.;

- березень 2017 року у сумі ПДВ - 21 682 грн.;

- квітень 2017 року у сумі ПДВ - 13 672 грн.;

- травень 2017 року у сумі ПДВ - 3 465 грн.;

- жовтень 2017 року у сумі ПДВ - 26 346 грн.

Суд, дослідивши обставини здійснення господарських операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку, поставлені під сумнів відповідачем, та оцінивши відносини, які склалися безпосередньо між учасниками цих операцій, дійшов до висновку, що господарські операції ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет» мали місце та фактично здійснені. Доходи та витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, та суми податку на додану вартість, що віднесені до складу податкового кредиту, підтверджені відповідними первинними документами. Вказані первинні документи, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідачем не спростовано та не доведено, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що до перевірки йому не були надані документи про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця); документи про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортих засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут посередників у транспортуванні); документи, які, підтверджують транспортування ТМЦ (товаро-транспортні накладні, супроводні документи, довіреності та інш.), документи від покупця до продавця та походження товару (сертифікати відповідності, паспорти якості та інш.) документи щодо трудових ресурсів (мала чисельність працівників); документи щодо реєстрації підприємств на малий термін для здійснення (відображення) фінансово-господарських взаємовідносин з іншими суб`єктами господарювання.

У зв`язку з цим суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 року у справі №816/166/15-а, від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16, від 24.05.2019 року №826/7423/16.

Також, суд вважає за необхідне зазначити про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічна правова позиція була висловлена в постанові Верховного Суду від 09.07.2019 року по справі № 0940/1916/18.

Щодо посилань контролюючого органу на аналіз інформаційних баз даних ДФС України та Єдиного реєстру податкових накладних, суд зазначає наступне.

Процес аналізу інформаційних баз даних ДФС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобовязань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податку.

В даному випадку до перевірки, рівно як і до суду, надано весь необхідний перелік документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність вчинення господарських операцій між підприємствами та про настання змін в майновому стані позивача, що само по собі спростовує висновки контролюючого органу про не підтвердження таких операцій.

Суд також відхиляє покликання контролюючого органу на зібрану податкову інформацію щодо контрагентів позивача виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державною від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обовязкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Відповідачем не спростовується, що контрагенти позивача на час вчинення господарських операцій мали чинний статус платників ПДВ, повідомлень про відсутність за місцезнаходженням до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, тому суд виходить з того, що наведені в акті перевірки доводи щодо неспроможності контрагентів позивача здійснювати певні види господарської діяльності відповідачем як субєктом владних повноважень суду не доведені та не підтверджені жодними доказами.

Стосовно механізму підтвердження платниками податків реальності тих господарських операцій, по яким були сформовані валові витрати та податковий кредит з ПДВ, слід зазначити, що Податковий кодекс України встановлює вимоги лише щодо документального підтвердження задекларованих господарських операцій, та як вже зазначено вище та вбачається з самого акту перевірки, ці вимоги ФОП ОСОБА_1 дотримані.

Згідно із п.177.10 ст.177 ПК України, фізичні особи - підприємці зобов`язані мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України, не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Наказом Міністерства фінансів України N 395 від 14.03.2013 затверджено Порядок, який розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) для використання посадовими особами органів державної податкової служби при оформленні матеріалів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами.

Цей Порядок поширюється на платників податків - фізичних осіб (резидентів, нерезидентів), у тому числі самозайнятих осіб, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів відповідно до Кодексу (далі - платники податків).

Відповідно до п.2.3.2.2 цього Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

-чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

-зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

-у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем в акті перевірки зазначено лише загальні суми завищених валових витрат (заниженого валового доходу) без посилання на первинні документи, без посилання на інші документальні підтвердження встановленого порушення.

Наданий відповідачем відзив на адміністративний позов повністю дублює вказане в акті перевірки, жодних додаткових пояснень щодо виявленого порушення не надано.

Висновки щодо непідтвердження реальності придбання позивачем товару у ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет» грунтується лише на підставі інформаційних баз ДФС стосовно не придбання такої сировини контрагентами позивача. Проте контролюючим органом не взято до уваги, що у разі придбання товару або послуг у неплатника податку на додану вартість податкова накладна не виписується, а отже і не реєструється в ЄРПН. При цьому при купівлі ФОП ОСОБА_1 у вказаних контрагентів товару/сировини були виписані податкові накладні, які зареєстровано в ЄРПН та зауваження щодо їх оформлення відсутні у відповідача.

В акті перевірки відсутнє дослідження походження товару/сировини, не здійснено жодної зустрічної звірки у постачальників. За таких обставин висновки щодо нереальності угод з придбання товару/сировини ґрунтуються на припущеннях.

Отже висновки контролюючого органу про завищення ФОП ОСОБА_1 податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами постачальниками ТОВ «Бум Сервіс», ТОВ «Черус Про», ТОВ «Мтк-Груп», ТОВ «Карвет Сістемз», ТОВ «Промтрансінвест», ТОВ «Варте Союз», ТОВ «Маквіс Плюс», ТОВ «Профі Маркет», а також про завищення суми податкових зобов`язань за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 є необгрунтованими та недоведеними.

У зв`язку з чим суд погоджується з безпідставністю донарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 357 547,50 грн. відповідно до податкового повідомлення - рішення від 04.02.2019 року № та збільшенням грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на загальну суму 328 737,65 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 04.02.2019 р.

Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що оскільки особами, що проводили перевірку, безпідставно не визнано валові витрати підприємця та збільшено суму чистого доходу за перевіряємий період, що послугувало підставою, для невірного нарахування та утримання єдиного внеску. Відповідачем протиправно встановлено заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності.

Також, вищезазначена обставини, вплинула на безпідставність висновку відповідача щодо заниження платником податків грошового зобов`язання щодо сплати військового збору.

У зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання за платежем «військовий збір», на загальну суму 27 394,78 грн., податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2019 р. про застосування штрафних санкцій, у розмірі 510 грн., вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 28.01.2019 р. з єдиного внеску в сумі 151 961,16 грн. та рішення № від 28.01.2019р. про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску в розмірі 38 421,33 грн. також є такими, що прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Також, не подано відповідачем жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як-от: пояснень посадової особи щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваного суб`єкта господарювання, судових рішень, вироків, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 КАС України.

Суд також звертає увагу на те, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них послуги, незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства, а відтак, відповідачем не доведено, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цими підприємцями було одержання податкової вигоди.

Відтак, позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та вимоги підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1921 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 46 від 12.03.2019 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 9605 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 22 липня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 23 липня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та вимоги- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання за платежем «військовий збір», на загальну суму 27 394,78 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на загальну суму 357 547,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на загальну суму 328 737,65 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2019 р. про застосування штрафних санкцій, у розмірі 510 грн.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 28.01.2019 р. з єдиного внеску в сумі 151 961,16 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 28.01.2019р. про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску в розмірі 38 421,33 грн.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 9605 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень), сплачені згідно платіжного доручення № 46 від 12.03.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 липня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник