Справа № 640/8921/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 липня 2019 року м. Київ № 640/8921/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної казначейської служби України, третя особа: Старший слідчий з ОВС відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області майор податкової міліції Бойко Н.В., про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної і матеріальної шкоди,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (ГУ ДФС у Київській області), Державної казначейської служби України, третя особа: Старший слідчий з ОВС відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області майор податкової міліції Бойко Н.В., про:

- визнання бездіяльності посадової особи ГУ ДФС у Київській області - старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області майора податкової міліції Бойко Н.В., яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку у період з 30 січня 2019 року по 08 лютого 2019 року по кримінальному провадженню №0000562 від 02 жовтня 2018 року майна, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум", - протиправною;

- стягнення з ГУ ДФС у Київській області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" майнової (матеріальної) шкоди у вигляді збитків завданих товариству у розмірі 1928787,69 (один мільйон дев`ятсот двадцять вісім тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 69 копійок);

- стягнення з ГУ ДФС у Київській області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" (, м. Київ, вул. Коноплянська,12, р/р НОМЕР_1 , Банк Філія "КиївСіті" ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 380775) моральної шкоди у розмірі 500000 грн, завданої протиправною бездіяльністю посадової особи органу державної влади.

В обґрунтування заявлених вимог представником позивача зазначено, що у період з 30 січня 2019 року по 08 лютого 2019 року слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Київській області проводився обшук території за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000562 від 02 жовтня 2018 року.

На вказаній території зберігалась продукція, що належить позивачу, та продукція Товариства з обмеженою відповідальністю "Влак ЛТД", яка згідно договору зберігання, перебувала на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум". Під час обшуку слідчими з території була вилучена продукція (хімічні розчинники, газовий конденсат тощо) та документи, що підтверджується копією протоколу обшуку.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року (справа №760/4071/19) задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області Бойко Н.В. про арешт майна, подане у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000562 від 02 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 364-1, частиною третьою статті 204 Кримінального кодексу України, а саме: рідини прозорого кольору з характерним запахом спирту у кількості 321 999 літрів, системний блок "MODIS" з написом "Мото Обухів" та ряду документів.

03 квітня 2019 року Київським апеляційним судом задоволено апеляційну скаргу адвоката Яценко О.В., подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум", та скасовано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року, у задоволенні клопотанні старшого слідчого Бойко Н.В. про арешт майна відмовлено (ухвала від 03 квітня 2019 року справа №11-сс/824/1756/2019).

04 квітня 2019 року старшому слідчому Бойко Н.В. вручено вимогу про повернення майна за місцем вилучення. Проте, станом на момент подання даної позовної заяви вилучене під час обшуку майно не повернуто.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" залишено без руху та запропоновано позивачу, з урахуванням висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №802/1335/17-а, надати письмові пояснення та докази щодо стану розгляду кримінального провадження №0000562, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 02 жовтня 2018 року, а також уточнити склад відповідачів у справі.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача до суду подано заяву про усунення недоліків позову та уточнену позовну заяву. Так, в заяві про усунення недоліків позову представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" зазначено, що у березні 2019 року кримінальне провадження №0000562 від 02 жовтня 2018 року об`єднано з кримінальним провадженням №0000016 від 24 березня 2017 року.

Разом з тим, враховуючи, що арешт майна товариства скасовано ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у справі №11-сс/824/1756/2019, проте тимчасово вилучене майно позивачу так і не було повернено, позивач не є стороною кримінального провадження і, на думку представника позивача, товариством вчинено всі можливі дії по поверненню такого майна, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" просило відкрити провадження у даній адміністративній справі, оскільки позовні вимоги звернені до суб`єкта владних повноважень.

Суд, розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" та долучені до неї документи, при вирішенні питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі виходив з наступного.

Згідно з частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, статтею 3 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) визначено, що слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна (пункт 2 частини першої статі 169 КПК України).

Статтею ж 303 КПК України регламентовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка, зокрема, полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Таким чином, оскільки у суду відсутні відомості щодо закриття об`єднаного кримінального провадження №0000016 від 24 березня 2017 року, встановлення обставин щодо бездіяльності слідчого по поверненню тимчасово вилученого майна за скаргою володільця такого майна та прийняття відповідного рішення є компетенцією відповідного слідчого судді в межах відповідної територіальної підсудності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим, оскільки старшим слідчим з ОВС відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області майором податкової міліції Бойко Н.В у даному випадку не здійснюються владні управлінські функції.

Згідно з частиною п`ятою статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Тобто, зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За приписами частини шостої статті 1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

У статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 Цивільного кодексу України відповідно.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

З урахуванням викладеного, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Так, чітке розмежування компетенції між судами різних юрисдикцій є запорукою стабільності правової системи як необхідної умови втілення гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Критеріями такого розмежування, тобто передбаченими законом умовами, за якими певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб`єктний склад і характер спірних правовідносин у їх сукупності або пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі вправі ініціювати їх вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод.

Враховуючи, що бездіяльність старшого слідчого з ОВС відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області майора податкової міліції Бойко Н.В. щодо неповернення тимчасового вилученого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" має розглядатися за правилами КПК України, а вимоги про відшкодування товариству майнової та моральної шкоди підлягають розгляду у господарському судочинстві, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Парфум" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної казначейської служби України, третя особа: Старший слідчий з ОВС відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області майор податкової міліції Бойко Н.В., про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної і матеріальної шкоди, - повернути позивачу.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак