Справа № 473/2621/19
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2621/19
РІШЕННЯ

іменем України

"17" липня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Висоцької Г.А.,

за участю секретаря судового засідання - Радєвій Н.В.,

розглянувши адміністративну позову №473/2621/19 за позовом ОСОБА_1 до Вознесенського МВ національної поліції України в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою до Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про скасування постанови СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Щалацького В.А. від 11.06.2019 року про притягнення його до відповідальності за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн.

24.06.2019 року ухвалою суду скаргу було залишено без руху, скаржнику було надано строк на усунення недоліків.

25.06.2019 року ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 24.06.2019 року направив позовну заяву в новій редакції з усунутими недоліками.

В позовній заяві до Вознесенського МВ національної поліції України в Миколаївській області позивач просить про визнання постанови серія ДПО 18 № 537989 від 11.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною та її скасування.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначав, що 11.06.2019 року о 19:10 годині він рухався автомобілем DAF-XF номерний знак НОМЕР_1 у складі з напівпричепом KASSBOHRER номерний знак НОМЕР_2 у м. Вознесенську по вул. Одеській в напрямку с. Прибужани, де на полі мав вивантажити добрива, якими був завантажений напівпричіп. На виїзді з міста був зупинений працівниками поліції, причину зупинки йому не було повідомлено, одразу почали оглядати автомобіль, під час огляду вони виявили на одній осі напівпричіпа різний протектор шин.

Позивач зазначив, що пояснив працівникам поліції, що перед цим внаслідок попадання колеса у вибоїну на дорозі по вул. Осипенка в м. Вознесенську, лопнув скат і він був змушений замінити його на запасне колесо щоб доїхати до місця вивантаження добрива, а потім до найближчої майстерні або місця паркування автомобіля де можна було б провести ремонтні роботи, тобто його дії були вимушеними, носили тимчасовий характер та абсолютно не впливали на безпеку руху його та інших транспортних засобів.

Але не зважаючи на зазначені пояснення СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Шалацьким В.А. було винесено постанову серія ДПО 18 №537989 від 11.06.2019 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що накладене на нього стягнення є необґрунтованим, а постанова такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, так як ніякого правопорушення він не вчиняв, тому процесуальний документ є протиправним і підлягає скасуванню.

27.06.2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято та призначено до розгляду на 08.07.2019 року. Витребувано у відповідача матеріали адміністративної справи з усіма додатками, на підставі якої була винесена постанова лейтенантом поліції Шалацьким В.А. серія ДПО 18 № 537989 від 11.06.2019 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Драник О.А. не з`явились, проте останнім надано суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, просить слухати справу без його участі, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в його задоволенні, зазначив, що постанова СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Шалацьким В.А. була винесена законно і обґрунтовано, оскільки ОСОБА_1 11.06.2019 року о 19:10 годині керував автомобілем DAF-XF номерний знак НОМЕР_1 у складі з напівпричепом KASSBOHRER номерний знак НОМЕР_2 у м. Вознесенську по вул. Одеській у якого за видимих ознак колесо по ходу руху з лівої сторони на полупричіпі рухалося у вигляді «вісімки», тобто з осьовим відхиленням, що свідчило про можливу технічну несправність автомобіля і стало причиною зупинки на підставі п.п. 2 п. 1 ст 35 Закону України « Про Національну поліцію».

Суд з врахуванням вимог ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі учасників судового процесу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 11.06.2019 року о 19:10 годині він рухався на автомобілі DAF-XF номерний знак НОМЕР_1 у складі з напівпричіпом KASSBOHRER номерний знак НОМЕР_2 у м. Вознесенську по вул. Одеській в напрямку с. Прибужани, на якому на одній осі різний протектор шин.

Постанову винесено старшим лейтенантом поліції Шалацьким В.А. СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області серія ДПО 18 №537989 від 11.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно доч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст.90КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.23 Закону України "ПроНаціональну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст.23Закону України "ПроНаціональну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожньогорухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. В силу п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення України, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана встановити наявність складу правопорушення, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст. 247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Продорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані в тому числі знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані в тому числі знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В силу п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно п.31.4.5 «г» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач керував транспортним засобом з причепом, на якому були встановлені різний малюнок протектора на одній осі, при цьому працівником поліції не зазначено які порушено вимоги ПДР України,

Хоча вище вказаним пунктом 31.4.5»г» не передбачено заборони експлуатації транспортного засобу з різними типами малюнків протектора для причіпа і застосування закону про адміністративну відповідальність за аналогією, на думку суду, є неприпустимим.

З цих підстав суд приходить до висновку , що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений вказаною статтею.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст.286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства. З цих підстав суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 77-78, 241-247, 251, 280 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Вознесенського МВ національної поліції України в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування - задовольнити.

Постанову по серія ДПО 18 № 537989 від 11.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Текст повного судового рішення складено 22.07.2019 року.

Суддя Висоцька Г.А.