Справа № 0538/9079/2012
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2019 року

Київ

справа №0538/9079/2012

провадження №К/9901/3001/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Желєзного І.В., Берназюка Я.О., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління архітектури та містобудування Маріупольської міської ради, Маріупольської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя у складі судді Шиян В.В. від 03 квітня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Геращенка І.В., Ястребової Л.В. від 27 травня 2015 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління архітектури та містобудування Маріупольської міської ради, Маріупольської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому з урахуванням заяв про уточнення, доповнення та збільшення позовних вимог просив:

- скасувати пункт 1.1 рішення Маріупольської міської ради № 5/9-1426 від 20 лютого 2007 року «Про узгодження місця розташування земельної ділянки на надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га ОСОБА_4 »;

- визнати протиправним та скасувати пункт 1.1 рішення Маріупольської міської ради від 19 червня 2007 року № 5/13-2096 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі громадянам України у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд громадянину ОСОБА_4 площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 »;

- визнати неправомірними будівельний паспорт, виданий Головним управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради на будівництво житлових будинків по АДРЕСА_1 № 06-03-10/18-02 від 29 лютого 2012 року та будівельні роботи на підставі зареєстрованого повідомлення на виконання будівельних робіт від 05 квітня 2012 року № ДЦ 2, поданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2014 року постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 серпня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

4. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 квітня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про неправомірними будівельного паспорту, виданого Головним управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради на будівництво житлових будинків по АДРЕСА_1 № 06-03-10/18-02 від 29 лютого 2012 року та будівельних робіт на підставі зареєстрованого повідомлення на виконання будівельних робіт від 05 квітня 2012 року № ДЦ 2, поданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - закрито.

5. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

6. Рішення судів мотивовано тим, що Маріупольська міська рада, приймаючи оспорювані рішення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 квітня 2015 року та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 лютого 2007 року Маріупольською міською радою прийнято рішення № 5/9-1426 «Про узгодження місця розташування земельної ділянки та надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 », пунктом 1.1 якого вирішено узгодити ОСОБА_4 місце розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га.

На підставі договору № 127 від 05 березня 2007 року ТОВ проектно-експертною фірмою "Землі Приазов`я" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

Як свідчить пояснювальна записка проектного рішення, земельна ділянка раніше нікому не надавалась і відповідно до статті 38 Земельного кодексу України віднесена до земель громадської та житлової забудови.

Згідно умов відведення - відведена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), а відповідно до висновку вказаного проекту - придатна для розміщення індивідуального житлового будинку ОСОБА_4

19 червня 2007 року Маріупольською міською радою прийнято рішення № 5/13-2096 «Про затвердження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки та передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 », пунктом 1.1 якого вирішено затвердити ОСОБА_4 проект землеустрою по відведенню земельної ділянки та передачі її у власність по АДРЕСА_1 площею 1000м2.

На підставі договору купівлі-продажу від 10 серпня 2011 року ОСОБА_4 продав земельну ділянку, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Маріупольської міської ради від 19 жовтня 2010 року № 5/46-6904 затверджено проект розподілу території кварталів (мікрорайонів) міста Маріуполя.

Згідно проекту розподілу території кварталів (мікрорайонів) міста Маріуполя відстань між парканами житлових будинків на протилежних сторонах вулиці, в районі будинків АДРЕСА_4 відноситься не до вулиці, а до проїзду.

01 вересня 2011 року КП "Міським архітектурним бюро" були винесені межі земельної ділянки під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт.

25 квітня 2012 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .

20 листопада 2012 року ОСОБА_2 був виданий технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі договору про надання в безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку від 28 квітня 967 року, земельна ділянка площею 499 га по АДРЕСА_3 надана ОСОБА_1

Земельна ділянка по АДРЕСА_3 , площею 0,0497 га належить ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданому йому на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 17 вересня 1998 року №236/1.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 31 травня 2012 року встановлено, що згідно проекту землеустрою, межі земельних ділянок по АДРЕСА_4 проходять на відстані 11,75 м від огорожі будинку позивача.

Як свідчить акт обстеження земельної ділянки АДРЕСА_4 від 21 червня 2012 року, складений працівниками Орджонікідзевської райадміністрації, відстань меж між вищевказаними ділянками та домоволодінням ОСОБА_1 складає 11,75 м. На земельній ділянці встановлено огорожу, яка перекриває заїзд ОСОБА_1 до домоволодіння, під`їздних шляхів до його домоволодіння немає. Враховуючи обстеження території, прилеглої до будинків з АДРЕСА_4, потрібне капітальне будівництво дороги вздовж вказаних будинків. Відсипка шлаковки чи просте асфальтування технічно неможливо.

02 липня 2013 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 .

На підставі договору № 263 від 09 серпня 2012 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну при поділі чи об`єднанні по АДРЕСА_1 .

Як свідчить пояснювальна записка проектного рішення, відповідно до статті 56 Закону України "Про землеустрій" розподілено земельну ділянку площею 0,1000 га на дві ділянки, площею 0.0500 га та 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно викопіювання із генерального плану М.Маріуполя, затвердженого постановою Ради Міністрів Української ССР від 10 березня 983 року № 116, транспортною схемою міста, яка входить у склад матеріалів генплану визначена категоричність магістралей загальноміського значення безперервного і регулюючого руху, магістралей районного значення і зовнішніх доріг.

Категоричність дороги вздовж АДРЕСА_4 комплексною схемою транспорту не визначена.

Згідно матеріалів топографо-геодезичної зйомки М 1:500, 1988 року з частковими змінами, ширина проїжджої частини АДРЕСА_4 складає 4 метри.

Вважаючи, що Маріупольською міською радою при прийняті оскаржуваних рішень порушено норми ДБН 360-92**С11, оскільки не дотримано встановленої ширини дороги (15 метрів), внаслідок чого у приватну власність було передано частину землі загального користування, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що належний йому будинок знаходиться саме на АДРЕСА_4 , статус вулиці на проїзд не змінювався.

10. Інші учасники справи своїх доводів відносно касаційної скарги не надіслали.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Відповідно до пункту «а» частини четвертої статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

12. Згідно додатку 7.1 ДБН 360-92 (обов`язкові) «Класифікація міських вулиць і доріг» проїздами називаються проїзди для транспортних засобів до житлових і громадських будинків, установ, підприємств та інших об`єктів міської забудови в середині районів, житлових кварталів.

Житлові вулиці - це транспортний (без пропуску вантажного і громадського транспорту) і пішохідний зв`язок на території житлових районів, мікрорайонів, виходи на магістральні вулиці і дороги регульованого руху.

13. Згідно ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», для під`їзду до груп житлових будинків, великих установ і підприємств обслуговування, торгових центрів треба передбачати основні проїзди, а до будинків, що стоять окремо, - другорядні проїзди, розміри яких приймаються відповідно до таблиці 7.1 цих норм. Проїзди відносяться до вулиць і доріг місцевого значення.

14. Відповідно приписам ДБН В.2.3-5-2001 «Вулиці та дороги населених пунктів» додатку В, ширина основних проїздів при двосторонньому русі повинна складати не менше ніж 8,5 м - основних і від 5 до 6,5 метрів - другорядних.

15. Відповідно до ДБН В.2.3-5-2001 «Вулиці та дороги населених пунктів» вулиці населених пунктів - це смуга міської або сільської території, обмежена геодизично фіксованими границями - червоними лініями, яка призначена для руху транспортних засобів і пішоходів з усіма розташованими на ній спорудами - складовими елементами вулиці.

Червона лінія - визначені в містобудівній документації відносно пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг майданів які відмежовують торі торію мікрорайонів, кварталів та територій іншого призначення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

17. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дорога по АДРЕСА_4 належить до вулиць та доріг місцевого значення та має категорію «проїзд».

18. АДРЕСА_4 не була визначена та обмежена геодизично фіксованими границями - червоними лініями, ні в генеральному плані міста Маріуполя, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 10 березня 1983 року № 116, ні в матеріалах топографо-геодезичної зйомки М 1:500, 1988 року з частковими змінами.

19. Як вбачається з викопіювання із генерального плану міста Маріуполя, затвердженого постановою Ради Міністрів Української ССР від 10 березня 1983 року № 116, та матеріалів топографо-геодезичної зйомки М 1:500, 1988 року з частковими змінами, АДРЕСА_4 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя відноситься до проїзду.

20. Встановлено, що будинки АДРЕСА_4 стоять окремо, а тому до них передбачені другорядні проїзди, ширина яких повинна складати від 5 до 6,5 метрів. Між тим, відстань між огорожами вказаних будинків складає 11,75 метрів.

21. За таких обставин не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що Маріупольською міською радою при прийняті оскаржуваних рішень порушено норми ДБН 360-92**С11, оскільки не дотримано встановленої ширини дороги (15 метрів).

22. Таким чином, Маріупольська міська рада, приймаючи оспорювані рішення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 03 квітня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя І.В. Желєзний

Суддя Я.О. Берназюк