Справа № 620/385/19
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2019 року

Київ

справа №620/385/19

адміністративне провадження №К/9901/19398/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 у справі №620/385/19 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до частини 4 статті 330 КАС України, до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини 2 статті Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011№3674-VI (надалі - Закон №3674-VI), ставки судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У свою чергу, частиною 1 статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 №2629-VIII встановлено, що в 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає з 1 січня 2019 року - 1921 гривню на одну особу.

За змістом частини 3 статті 6 Закону №3674-VI, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Предметом оскарження в межах даної справи є дії відповідача в частині відмови в проведенні позивачу перерахунку щомісячного довідного грошового утримання за періоди: з 01.01.2018 по 31.07.2018, з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019.

Відтак, позовна заява містить три самостійні вимоги немайнового характеру, оскільки позивачем оскаржувались дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за три окремі періоди.

Отже, за подання до суду касаційної скарги скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 4610,40 грн. (з розрахунку: 200% * (1921,00 грн./міс. * 0,4 * 3).

Проте, скаржником до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі.

Разом з касаційною скаргою скаржник подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовує відсутністю у кошторисі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, до якого було приєднане Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, видатків на його оплату.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, скаржник не належить до переліку осіб, яким суд може відстрочити сплату судового збору, а наведені ним причини неможливості його сплати не можуть слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору.

Окрім того, скаржником не надано суду жодних доказів на підтвердження свого майнового стану, який унеможливлює сплату ним судового збору.

У зв`язку з цим, у клопотанні скаржника про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Тому, касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Скаржнику слід усунути її недоліки шляхом подання до суду документу про сплату судового збору в розмірі 4610,40 грн. (за реквізитами: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)").

Для усунення недоліків скаржнику встановлюється строк - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 330 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 у справі №620/385/19 залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги - десять днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

В.М. Шарапа,

Суддя Верховного Суду