Справа № 489/1817/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/1817/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Харламова Олександра Володимировича на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2019 року, прийняте у складі суду судді Коваленка І.В. в місті Миколаїв по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Харламова Олександра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 613044 від 14.11.2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 613044 від 14.11.2018 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 140 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень 00 коп.) та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що представником відповідача були надані належні та допустимі докази провини позивача, які підтверджують вчинення їм правопорушення. Апелянт вказує, що позивач є відповідальною посадовою особою за додержанням правил, норм і стандартів при утриманні дорожньої мережі та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт згідно вимог діючого законодавства. На думку апелянта, саме ОСОБА_1 , як виконуючий обов`язки начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП України, з огляду на положення ст.ст. 7, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» та на Положення про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області, затвердженого наказом голови державної служби автодоріг України від 10.06.2004 № 370.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.10.2018 року співробітниками відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області було здійснено обстеження автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», від км 144 в напрямку руху від автодороги Н-24 до межі Миколаївської області.

За результатами обстеження було складено відповідний акт обстеження ділянок дорожньої мережі від 19.10.2018. В ході вказаних обстежень було виявлено численні недоліки на дорожньому полотні: вибоїни, ями, відсутність дорожньої розмітки, деформації асфальтобетонного покриття, нависання гілок над проїзною частиною, відсутність та неналежний стан дорожніх знакі та інші порушення. Таким чином, при здійсненні комісійного обстеження вищевказаних ділянок були виявлені та задокументовані належним чином пошкодження дорожнього покриття в м. Миколаєві, що перевищували допустимі норми, встановлені п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.7 та 3.1.8 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди».

За результатами перевірки, 14.11.2018 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 140 КУпАП на ОСОБА_1 , який перебуває на посаді виконуючого обов`язки начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.11.2018, серія НК № 613044, вбачається, що 14.11.2018 о 10 год. 00 хв., ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за утримання автомобільної дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» км. 55+550 м км 177+531 м, перебуваючи на посаді начальника служби автомобільних доріг в Миколаївській області, порушив вимоги правил,ю норм та стандартів ДСТУ 3587-97 п. 3.1.1, що виразилося у вибоїнах на а/д М-14, чим порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Вважаючи зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем порядку сповіщення ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлень особисто ОСОБА_1 щодо дати та часу розгляду справи про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Відповідно до положень статті 24 Закону № 3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Розділом 3 Державного стандарту України 3587-97 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 31 липня 1997 року №441, (далі - ДСТУ 3587-97) передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

Пункт 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінетом Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 передбачає, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відповідно до пункту 3 розділу ІІ якої при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3)перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4)пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Аналіз наведених норм свідчить, що об`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Як встановлено колегією суддів, позивач на час винесення оскаржуваної постанови перебував на посаді виконуючого обов`язки начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області.

Положенням про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 27.04.2016 №121 (а.с. 98-106), визначено основну мету Служби організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху на них.

Згідно п.2.2 Положення, предметом діяльності служби є зокрема організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій та споруд; фінансування робіт з будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд згідно із законодавством ; організація і проведення тендерів та розміщення замовлень на виконання робіт з будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних спор; здійснення контролю за умовами виконання контрактів та угод з будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Як зазначено у наданих на запит суду поясненнях Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, служба відповідно до наданих законодавством повноважень не може самостійно виконувати ремонти, реконструкції доріг чи комплекс робіт з експлуатаційного утримання. Вказані роботи підлягають виконанню виключно підрядними організаціями, з якими Службою укладено відповідні договори у визначеному Законом України «Про публічні закупівлі» порядку.

Як вбачається з оскаржуваної постанови (а.с. 8), час скоєння правопорушення вказано 14.11.2018 року о 13 год. 00 хв. При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП не є триваючим та було виявлено 19.10.2018, згідно акту комісійного обстеження ділянки дорожньої мережі від 19.10.2018, а тому інспектор поліції дійшов помилкового висновку, що вчинене правопорушення є триваючими, та вчинено 14.11.2018 о 13 год. 00 хв.

Колегією суддів встановлено, що 21.03.2018 року Служба автомобільних доріг у Миколаївській області та ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі ДП«Миколаївський облавтодор») уклали договір № 1-Б, предметом якого є експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області (а.с. 164-177).

Крім того, 23.10.2018 року автомобільних доріг у Миколаївській області та ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» уклали договір № 50-Б, предметом якого є експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області (а.с. 147-160) .

Судом встановлено, що вказаними договорами автомобільні дороги загального користування державного значення в Миколаївській області передано в експлуатаційне утримання ДП «Миколаївський облавтодор».

П. 1.5. договорів № 1-Б та № 50-Б визначено, що на період дії Договору та протягом гарантійного строку експлуатації, ДП «Миколаївський облавтодор» відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини ДП «Миколаївський облавтодор» а також забезпечує повне майнове відшкодування Службі автомобільних доріг у Миколаївській області у разі заподіяння збитків користувачами доріг, якщо такі збитки завдані з вини ДП «Миколаївський облавтодор».

П.1.8. договорів № 1-Б та № 50-Б зобов`язує ДП «Миколаївський облавтодор» у разі виявлення надзвичайних або аварійних ситуацій на дорогах загального користування державного значення Миколаївської області негайно поставити до відома Службу автомобільних доріг у Миколаївській області і при його згоді приступити до виконання аварійних робіт (послуг). У всіх випадках, у разі виявлення на вищевказаних автомобільних дорогах будь-яких відхилень від вимог стандартів, норм і правил, які діють у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ДП «Миколаївський облавтодор» зобов`язане негайно встановити необхідні технічні засоби організації дорожнього руху відповідно до діючих нормативів та за письмовим рішенням Замовника ввести необхідні обмеження у русі.

Також до обов`язків ДП «Миколаївський облавтодор» умовами договорів № 1-Б та № 50-Б віднесено: інформування Служби автомобільних доріг у Миколаївській області про всі випадки виявлення недоліків в експлуатаційному утриманні покриття автодоріг, які впливають на безпеку дорожнього руху та потребують першочергового усунення. ДП «Миколаївський облавтодор» зобов`язане щоденно інформувати Службу автомобільних доріг у Миколаївській області про стан проїзду автомобільними дорогами та про наявність ДТП на них у відповідності до наказу Укравтодору від 17.05.2012р. №197 «Про затвердження Інструкції про порядок надання інформації в Укравтодорі при виникненні надзвичайних ситуацій у сфері дорожнього господарства» та направляти відповідні документи Службу у випадках руйнування покриття, виникнення пожеж та інших подій техногенного характеру або несанкціонованого проведення будь-яких послуг на покритті автодороги або в смузі її відводу сторонніми суб`єктами. Копії цих документів та відповіді державних органів щомісячно надавати Служб автомобільних доріг у Миколаївській області і; у разі виникнення умов, що створюють загрозу безпеці руху транспортних засобів та пішоходів невідкладно з моменту отримання відповідного повідомлення або фактичного виявлення обставин, вживати заходи для відновлення безпечних умов для їх пересування, відповідно до вимог нормативних актів попередньо погодивши виконання видів послуг із представником Служби автомобільних доріг у Миколаївській області в межах фінансування, з подальшим наданням Службою автомобільних доріг у Миколаївській області відповідного завдання (листа) та/або акту дефектів до кінця поточного місяця;

Таким чином, до обов`язків ДП «Миколаївський облавтодор» віднесено здійснення експлуатаційного утримання визначених договором автомобільних доріг відповідно до наданих Службою автомобільних доріг у Миколаївській області завдань та забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів, а також невідкладне інформування Служби автомобільних доріг у Миколаївській області про виявлені нові недоліки зимового утримання дорожнього покриття з негайним встановленням необхідних технічних засобів організації дорожнього руху відповідно до діючих нормативів.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що вказані висновки підтверджуються також наявним в матеріалах справи Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.10.2018 року (а.с. 19), в якому чітко зазначено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянку дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» від 144 кілометру в напрямку руху від а/д Н-24 до межі Миколаївської області покладено на ДП «Миколаївський облавтодор», а Служба автомобільних доріг Миколаївської області відповідає за визначення обсягів робіт та їх фінансування. Слід зауважити, що фактично вищевказаний акт висупає в якості єдиного доказу вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази неналежного фінансування відповідних дорожніх робіт Службою автомобільних доріг Миколаївської області, крім того з наданих на виконання ухвали суду документів, зокрема листів Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на адресу ДП «Миколаївський облавтодор» (а.с. 123-146) вбачається, що Службою були визначені відповідні обсяги робіт щодо забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянку доріг, зокрема дорги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ».

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язків начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями ч. ст. 140 КУпАП, оскільки на нього безпосередньо не покладений обов`язок забезпечувати утримання автомобільної дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Харламова Олександра Володимировича на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Харламова Олександра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О. В. Єщенко