Справа № 766/24431/18
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про накладення штрафу, в його обґрунтування зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області 10.04.2018 року отримано постанову головного державного виконавця Семенчева А.І. від 03.04.2018 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. Зазначений штраф застосовано за невиконання вимог виконавчого листа № 766/21172/17, виданого 12.03.2018 Херсонським міським судом Херсонської області про зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунку та виплату раніше призначеної пенсії з розміру грошового забезпечення вказаного в довідці УМВС України в Херсонській області від 02.06.2017 року № 4024/19/01-2017 з 01 січня 2016 року.19.03.2018 року рішення виконано в повному обсязі. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Просить скасувати постанову старшого державного виконавця Семенчева А.І. від 03.04.2018 року по виконавчому провадженню № 56022123 про накладення на головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою від 11.12.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження.

26.02.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Та зазначив, що після відкриття виконавчого провадження з виконавчого листа № 766/21172/17 від 12.12.20018 року, 22.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку того ж дня направлено боржнику до виконання, стягувачу - до відома. Зазначену постанову боржником отримано. 28.03.2018 року за вх. №2887 року на адресу відділу надійшов лист від 23.03.2018 за вих. № 3327/03-16 ГУ ПФУ в Херсонській області про те, що ОСОБА_1 різницю в пенсії по перерахунку загальною сумою 5502,90 грн. нараховано та виплачено відомістю від 19.03.2018 року. Розмір пенсії станом на 01.03.2018 року складає 8774,43 грн. Також в листі зазначено, що Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято Постанову № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою встановлено порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії. Сума 44 023,20 грн. перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, та місячним розміром отримуваної пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, та місячним розміром отримуваної пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Враховуючи, що на момент подачі відзиву провадження перебуває на виконанні, вимоги виконавчого документа не виконані , тому постанова про накладення штрафу є законною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 21.03.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 56022123 з примусового виконання виконавчого листа № 766/21172/17 від 12.03.2018 року, виданого Херсонським міським судом Херсонської області, про проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплату раніше призначеної пенсії з розміру грошового забезпечення вказаного в довідці УМВС України в Херсонській області від 02.06.2017 року № 4024/19/01-2017 з 01 січня 2016 року, та надано боржнику термін для добровільного виконання рішення суду протягом десяти робочих днів.

Позивачем 12.12.2017 року на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2017 року по адміністративні справі № 766/21172/17 було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вбачається, що управлінням повідомлено відділ про виконання рішення суду 19.03.2018 року та зазначено, що ОСОБА_1 різницю в пенсії по перерахунку загальною сумою 5502,90 грн. нараховано та виплачено відомістю від 19.03.2018 року. Розмір пенсії станом на 01.03.2018 року складає 8774,43 грн. Також в листі зазначено, що Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято Постанову № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою встановлено порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії. Сума 44 023,20 грн. перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, та місячним розміром отримуваної пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, та місячним розміром отримуваної пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

03.04.2018 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Семенчева А.І. , керуючись положеннями ст. ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» за невиконання вимог виконавчого документа № 766/21172/17 від 12.03.2018 року накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штраф на користь держави в розмірі 5100 грн.

З приводу пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом позивач зазначив, що він пропущений з поважних причин, так як 13.04.2018 року ГУПФ України в Херсонській області вже зверталося до суд з вказаним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року позов було задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову оскільки відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області не є належним відповідачем, та роз`яснено, що відмова у задоволенні позову з цих підстав не позбавляє позивача повторно звернутися до суду з цим позовом вказавши належного відповідача.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостоюстатті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення, а не за своєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, рішення, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, не повинно бути виконаним боржником.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову про відкриття виконавчого провадження отримано позивачем 10.04.2018. При цьому, на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу 03.04.2018, рішення суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії було виконано УПФУ та частково здійснено доплату.

З аналізу статей 63, 75 Закону №1404-VІІІ слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 по справі №21-1044а15, від 20.10.2015 у справі №21-2630а15, від 02.02.2016 21-5118а15, від 22.11.2016, Верховним Судом, у постановах від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а ), від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а ) та в ухвалі від 16.07.2018 року (справа №811/1469/18 (Пз/9901/45/18)).

Аналогічного висновку щодо порядку виплати перерахованих сум пенсії з урахуванням постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 дійшов Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 року у справі 808/1076/18, де встановлено, що постанова КМУ № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

За таких обставин не можливо стверджувати про невиконання позивачем судового рішення, в частині фактичної виплати перерахованої пенсії, без поважних причин, що б було правовою підставою для застосування штрафу, який передбачено ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, суд зазначає, що постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» врегульовано порядок виплати коштів за період з 01.06.2016 та в подальшому.

Згідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

При цьому, за приписами частини другої статті 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова про стягнення з позивача штрафу, як рішення суб`єкта владних повноважень, не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому позов про визнання її протиправною та скасування підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, ЗУ «Про виконавче провадження, керуючись ст. ст. 2, 77, 241-244, 246, 250, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській областіСеменчева А.І. від 03.04.2018 року по виконавчому провадженню № 56022123 про накладення на головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко