Справа № 500/1686/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/1686/19

19 липня 2019 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Хрущ В.Л., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про анулювання нарахованого боргу та відкликання вимоги про його сплату з органу державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до вимог частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Разом з тим, вищезазначена позовна заява не відповідає вимогам, дотримання яких - є обов`язковими у разі звернення до суду з позовом.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 160 КАС України - у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Крім того, згідно з пунктом 5 частини п`ятою статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 9 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Як видно із вступної частини та змісту позовної заяви, відповідачем у справі визначено Головне управління ДФС у Тернопільській області.

Згідно позовних вимог позивач просить суд: анулювати нарахований їй борг і відкликати вимогу про його сплату з органу держаної виконавчої служби.

Однак, як видно із позовних вимог, вимога про відкликання вимоги про сплату боргу з органів державної виконавчої служби, стосується відкритого виконавчого провадження №58091150 за постановою головного державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2019 року.

При цьому, жодних вимог до Головного управління ДФС у Тернопільській області, пов`язаних із захистом прав позивача, які виникли у відносинах з приводу нарахування позивач боргу зі сплати єдиного внеску. Позивачем не надано також і копії вимоги Головного управління ДФС у Тернопільській області №ф-1002-52у від 08.11.2018 року, за якою здійснюється виконавче провадження №58091150.

Тобто, обґрунтування позову та зміст даних позовних вимог у тому вигляді, в якому вони сформульовані, - не дають можливості суду встановити особу, до якої вона заявлена, та чиїми саме діями, на думку позивача, повинні бути відновлені її права чи інтереси.

Враховуючи наведене, позивачу, яка вважає порушеними свої права чи інтереси, - потрібно визначитись із суб`єктним складом учасників справи (відповідачів) та сформулювати позовні вимоги до відповідного відповідача (відповідачів) таким чином, щоб з них можна було встановити:

- до кого саме заявлений позов та хто саме, на думку позивача, - допустив порушення її права;

- обґрунтування допущених порушень прав чи інтересів позивача - саме тим суб`єктом (суб`єктами) владних повноважень, якого (яких) стосуватимуться позовні вимоги, з викладенням обставин допущених порушень, які можуть бути прийняті судом з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Водночас, відповідно до положень частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вступна частина позовної заяви містить адресоване саме суду прохання позивача: анулювати усі вимоги про сплату боргу по єдиному внеску, які їй виставляє ГУ ДФС у Тернопільській області починаючи з 08 листопада і по сьогоднішній день.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач у позовних вимогах просить: суд анулювати нарахований їй борг і відкликати вимогу про його сплату з органу держаної виконавчої служби.

Поряд з цим, зміст позовних вимог у тому вигляді, в якому вони сформульовані (анулювання судом нарахованого їй боргу і відкликання вимоги про його сплату з органу держаної виконавчої служби), - не відповідає переліку вимог, з якими позивачу надано право звертатися до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів.

Більше того, суд звертає увагу на те, що вирішення питання про анулювання податкового боргу і відкликання вимоги про його сплату з органу держаної виконавчої служби - не є компетенцією адміністративного суду. Адміністративний суд не наділений будь-якими повноваженнями щодо анулювання нарахованого податковим органом боргу, так само як не наділений повноваженнями щодо відкликання вимоги про його сплату з органу держаної виконавчої служби.

Натомість, позовні вимоги можуть містити прохання про визнання протиправним та скасування судом відповідного рішення відповідача, яке позивач вважає протиправним, визнання протиправними конкретних дій чи бездіяльності визначеного в позові відповідача, а також про зобов`язання визначеного в позові відповідача вчинити відповідні дії, спрямовані на відновлення прав позивача.

Вищезазначене також свідчить про те, що позивачу слід уточнити позовні вимоги таким чином, щоб позовні вимоги стосувались - не суду (який не уповноважений анулювати нарахований податковим органом борг та відкликання вимоги про його сплату з органу держаної виконавчої служби), - а безпосередньо конкретного відповідача (відповідачів): його (їх) дій, рішень, бездіяльності, щоб такі позовні вимоги визначали безпосередні дії чи бездіяльність відповідача (відповідачів), які суд може визнати неправомірними, або рішення (із зазначенням відповідних реквізитів), яке суд може визнати протиправним та скасувати, або вимоги щодо зобов`язання відповідача (відповідачів) вчинити відповідні дії задля відновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача.

Окрім того, згідно із частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Глава 5 КАС України містить основні положення про докази та доказування в адміністративному процесі.

Стаття 72 наведеної Глави КАС України визначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 74 КАС України встановлює, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 75 КАС України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до положень статті 76 КАС України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, як видно із матеріалів справи позивач визначаючи Головне управління ДФС Тернопільській області у справі відповідачем та заявляючи вимогу про анулювання нарахованого Головним управління ДФС Тернопільській області їй бору, не надала рішення (вимоги про сплату боргу №ф-1002-52у від 08.11.2018 року), за якими відкрито виконавче провадження №58091150 про стягнення з неї боргу по сплаті єдиного внеску у розмірі 15719,55 грн.

Також, позивачем не поданого жодних доказів на підтвердження заявлених нею обставин про те, що вона є фізичною особою - підприємцем, підприємницька діяльність якої зупинена.

Не зазначила позивач і про те, з яких причин разом із позовною заявою відповідні докази - не можуть бути подані.

Також, у відповідності до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно із частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Стаття 122 КАС України встановлює строк звернення до адміністративного суду.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до положень частини 1 даної статті - учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, частиною 2 вказаної статті 287 КАС України встановлено спеціальні строки звернення до суду у справах такої категорії та визначено, що позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Тобто, процесуальний закон - передбачає початок перебігу строку звернення до суду - саме із дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Як видно з наявних у справі матеріалів, - вимога про сплату боргу Головного управління ДФС Тернопільській області №ф-1002-52у - винесена 08.11.2018 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження №58091150 - 18.01.2019 року.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом пропущено строк звернення до суду.

Однак, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин пропуску строку та підстав для його поновлення - серед матеріалів позовної заяви відсутня.

У відповідності до частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Усі вищезазначені недоліки позовної заяви, свідчать про її невідповідність вимогам КАС України, дотримання яких є обов`язковими при подачі позовної заяви, а, відтак, - позбавляють суд можливості прийняти таку позовну заяву до розгляду та відкрити за нею провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (пункт 2 частини другої статті 169 КАС України).

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків шляхом:

1) визначення належного суб`єктного складу учасників справи, а саме - відповідача (відповідачів), та визначення щодо нього (них) відповідних вимог, з урахуванням положень статей 5 та 245 КАС України;

2) формулювання позовних вимог таким чином, щоб:

- з неї (з них) можна було встановити, до кого саме вона (вони) заявлена, з наведенням обґрунтування допущених порушень прав чи інтересів позивача - саме з боку того відповідача (відповідачів), який може відповідати за допущені порушення прав та інтересів позивача, про захист яких вона просить;

- вказані вимоги узгоджувались і були спрямовані на відновлення саме порушених прав, свобод та інтересів позивача з боку конкретного відповідача (відповідачів);

3) подачі усіх наявних в позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, або відповідного клопотання із зазначенням неможливості причин їх подати та у разі необхідності - клопотання про витребування доказів;

4) подачі заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважності причин пропуску шестимісячного та/або десятиденного строку звернення до суду - в залежності від заявлених позовних вимог, та наведенням підстав для поновлення такого строку.

Щодо заявленого позивачем клопотання про звільнення її від сплати судового збору, - то суд зазначає, вирішення даного питання стане можливим після усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

2. Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.