Справа № 826/12127/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

17 липня 2019 року м. Київ№ 826/12127/16
Окружний адміністративний суд м. Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України у Київській області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України у Київській області, в якій просить:

- винести рішення, яким визначити незаконним та скасувати протокол та рішення атестаційної комісії №5 Київської області від 28 грудня 2015 року в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- винести рішення, яким визнати незаконним звільнення зі служби в поліції у запас Збройних сил та скасувати наказ від 09.02.2016 року №54 о/с в частині звільнення зі служби в поліції у запас Збройних сил, а саме ОСОБА_1 ;

- винести рішення, яким визнати запис у трудовій книжці щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у запис Збройних сил недійсним;

- винести рішення, яким поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Миронівського відділення поліції Рокитянсьького відділу поліції;

- винести рішення, яким стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 лютого 2016 року по день поновлення на роботі;

- винести рішення, яким стягнути з відповідача суму компенсації на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що звільнення позивача відбулось з порушеннями чинного законодавства, тому оскаржуваний наказ в частині звільнення ОСОБА_1 підлягає скасуванню як протиправний, а позивач має бути поновлена на посаді, з огляду про що позов просила задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.08.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/12127/16, закінчено підготовче провадження та дану справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

В подальшому відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.10.2017 року № 6338 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" справу № 826/12127/16 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 року дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Дегтярьовій О.В.

На підставі розпорядження №347 від 22.01.2018 року «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ» протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.01.2018 року адміністративну справу 826/12127/16 передано для розгляду судді Качуру І.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.08.2018 року адміністративну справу №826/12127/16 прийнято до провадження (суддя Качур І.А.) та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядалась у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження згідно приписів статей 12, 257, 262 КАС України та враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав про залишення позовної заяви без розгляду з огляду про наступне.

Позивач звернулась з позовом у серпні 2016 року, однак про порушення своїх прав суб`єктами владних повноважень до яких і заявлена позовна вимога дізналась 10 лютого 2016 року,відповідно до наказу №54 о/с від 09.02.2016 року.

Позивач у позовній заяві просить суд поновити строк на оскарження наказу та визнати поважною причину пропуску строку на оскарження даного наказу, а як причину поважності пропуску строку зазначає, що з 10 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Центр первинної медико-санітарної допомоги Кагарлицького району», а тому вважає, що звільнення відбулося в період перебування на лікарняному.

Однак суд з цього приводу зазначає, що враховуючи те, що позивача звільнено 09.02.2016 року відповідно до наказу №54 о/с, дана позиція позивача є недоречною.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач з 24.02.2016 року зареєстрована в центрі зайнятості, як безробітна, що встановлює факт особистого звернення позивача, а тому факт перебування позивача на лікарняному, не позбавляє її можливості та не обмежує в правах та свободах, щодо звернення з позовною заявою для захисту своїх прав та свобод.

Слід зазначити, що з 15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції, визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017. Згідно з пунктом 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в силу вимог частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній на час подання позову до суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні положеннями містяться й у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є чинною на момент постановлення даної ухвали.

Приписами частин першої та другої цієї статті передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАСУ передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

З наведеного можна дійти висновку, що про порушення прав позивача відбулось з моменту її звільнення. Однак, отримавши наказ про звільнення позивач не вчиняла жодних дій для відновлення своїх законних прав та інтересів.

Таким чином, оскаржуючи у серпні 2016 року протиправним наказ відповідача від 09.02.2016 року, позивач пропустила передбачений законом місячний строк звернення до суду.

Водночас, позивач не надала суду належних, допустимих та достовірних доказів про наявність поважних причин пропуску строку на звернення до суду з даними вимогами.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З системного аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, обставини, які надавали б суду підстави вважати причини пропуску строку звернення з позовом до суду поважними відсутні.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які надавали б суду підстави вважати причини пропуску строку звернення з позовом до суду поважними, оскільки у позивача було достатньо часу для реалізації права на судовий захист, з урахуванням наявних матеріалів у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена відповідно до вимог ст. 293-297 КАС України.

Суддя І.А.Качур