Справа № 640/11568/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, постановлену за заявою Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Біфест» про підтвердження обґрунтованості перевірки та умовного адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Головне управління ДФС у м. Києві (далі - Позивач, ГУ ДФС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Біфест» (далі - Відповідач, ТОВ «СК «Біфест») про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «СК «Біфест», застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 року у відкритті провадження за заявою ГУ ДФС у м. Києві відмовлено на підставі п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Приписи ч. 4 ст. 283 КАС України визначають, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо:

1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті;

2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Згідно ч. 6 ст. 283 КАС України ухвалу про відмову в прийнятті заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її постановлення.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 270 КАС України встановлюють, що на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу. Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала постановлена 27.06.2019 року без зазначення часу її прийняття. Указане свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції закінчився о 23 годині 59 хвилин 28.06.2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 КАС України днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Як вбачається з відбитку штампу реєстрації вхідної кореспонденції Окружного адміністративного суду міста Києва на першій сторінці поданої ГУ ДФС у м. Києві апеляційної скарги, остання, була подана до суду першої інстанції 09.07.2019 року, тобто поза межами встановленого процесуальним законом двадцятичотирьохгодинного строку.

Таким чином, враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена 27.06.2019 року, а апеляційну скаргу подано до Окружного адміністративного суду міста Києва 09.07.2019 року, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 5 ст. 270 КАС України.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У п. 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки апеляційна скарга подана з пропуском встановленого процесуальним законом двадцятичотирьохгодинного строку апеляційного оскарження ухвали суду про відмови в прийнятті заяви, який в силу приписів ст. 270 КАС України не може бути поновлений, остання підлягає залишенню без розгляду. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що, з огляду на пропуск Апелянтом непоновлювального строку на апеляційне оскарження ухвали суду клопотання останнього про звільнення або відстрочення сплати судового збору не розглядалося.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 270, 272, 283 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, постановлену за заявою Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Біфест» про підтвердження обґрунтованості перевірки та умовного адміністративного арешту майна - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена в силу приписів ч. 3 ст. 272 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель