Справа № 295/2209/18
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2209/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді - Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БУПП у м. Житомирі ДПП Лабунця Кирила Сергійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №657236, винесену відповідачем 19.02.2018 року. У позовній заяві ОСОБА_1 пояснив, що 19.02.2018 року о 17:08 год. він рухався на навантажувачі телескопічному JСВ 536-60, номер відомчої реєстрації НОМЕР_1 по автодорозі Виступовичі - Житомир 162 км., де його було зупинено відповідачем та складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, які передбачені ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів та керував транспортним засобом, який не пройшов відомчу реєстрацію. Позивач вважає постанову необґрунтованою, оскільки керований ним транспортний засіб пройшов відомчу реєстрацію та номерний знак знаходився на передній частині навантажувача, крім того вказаний транспортний засіб не підлягає обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності, оскільки відносно нього не встановлено корегуючий коефіцієнт, на що інспектор поліції при винесенні оскаржуваної постанови уваги не звернув, тому позивач вважає, що постанову винесено з порушення норм матеріального та процесуального права, в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 121 КУпАП.

05.04.2018 року від представника Департаменту патрульної поліції Яремчук Л.М. надійшов відзив на позовну заяву, де представник просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, вказала, що обставини, зазначені в адміністративному позові не відповідають дійсності, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулось у відповідності до вимог КУпАП, факт вчинення позивачем правопорушень зафіксований нагрудною камерою патрульного поліцейського, відеозапис з якої приєднано до відзиву.

Позивач у судове засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.02.2018 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції України Лабунцем К.С. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 657236 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 19.02.2018 року о 17 год. 08 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом навантажувачем телескопічним JСВ 536-60, номерний знак НОМЕР_1 , у якого був відсутній номерний державний знак, при цьому не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Крім того, інспектором поліції було застосовано норму ст. 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Аналізуючи оскаржувану постанову, судом встановлено, що інспектором поліції накладено стягнення в розмірі 425,00 грн. в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Однак, слід зазначити, що позивач керував транспортним засобом - навантажувачем телескопічним JСВ 536-60.

За правилами підпункту ґ) пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи.

Відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Загальні поняття про навантажувачі встановлює ДСТУ 3997-2000 «Автонавантажувачі та електронавантажувачі. Терміни та визначення. Основні поняття», згідно з яким навантажувач - це самохідна машина, призначена для навантаження, розвантаження та штабелювання вантажів.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

При укладанні договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення», затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Згідно з абз. 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів», у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлені розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

За цим розпорядженням, навантажувач не відноситься до типів транспортних засобів щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт та не підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а реєструється відповідно до Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників та належних користувачів ведеться Єдиний державний реєстр транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Органи, які здійснюють відомчу реєстрацію транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування, після реєстрації (внесення змін у відомості про реєстрацію) транспортного засобу невідкладно подають відомості про нього до Міністерства внутрішніх справ України для внесення їх до Єдиного державного реєстру.

З вищенаведеного суд приходить до висновку, що навантажувач телескопічний JСВ 536-60 не відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів», а тому не підлягає обов`язковому страхуванню за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, як зазначено позивачем у позові, щодо навантажувача телескопічного JСВ 536-60 було здійснено відомчу реєстрацію транспортного засобу та видано номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний номер транспортного засобу вказаний також у оскаржуваній постанові.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим постанова інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції України Осіпчука Юрія Петровича у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 712374 від 12.05.2017 року не може бути визнана законною.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, однак доказів відсутності відомчої реєстрації керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, відповідачем до суду не надано.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, що унеможливило встановити правомірність винесення постанови 19.02.2018 року та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимоги та можливість їх задоволення у повному обсязі.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БУПП у м. Житомирі ДПП Лабунця Кирила Сергійовича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову від 19.02.2018 року, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Лабенцем К.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №657236, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман