Справа № 640/6677/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 липня 2019 року № 640/6677/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
прозобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - ГУ ПФУ у м. Києві, відповідач) про:

- зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві вчинити певні дії про поновлення виплати пенсії та грошової допомоги, яка призначена за вислугою років пенсіонеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з подальшим перерахуванням на поточний рахунок № НОМЕР_2 в Солом`янському відділенні Ощадного банку України №5445/0350, яке підпорядковане ТВБВ №10026/097 Головного управління по м. Києву та Київській області AT Ощадного банку 9084.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 05.03.1994 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, нарахування та виплату якої відповідачем без попереднього повідомлення незаконно припинено, а також грошової допомоги в Солом`янському відділенні Ощадного банку України №5445/0350 на поточному рахунку № НОМЕР_2 .

На неодноразові звернення позивача з заявою (поштовим зв`язком) про поновлення пенсії та грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивач перебуває під вартою і не в змозі звернутися із заявою особисто до відділу обслуговування громадян, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено про поновлення виплати пенсії та грошової допомоги.

Позивач вважає, що відповідач своїми протиправними діями грубо порушує його права, свободи і інтереси, а також конституційне право на пенсійне забезпечення, що є основним джерелом існування щодо поновлення виплати пенсії та грошової допомоги на поточному рахунку № НОМЕР_2 в Солом`янському відділенні Ощадного банку України №5445/0350.

А тому, поновлення свого порушеного права, вважає можливим лише шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії по поновленню пенсії та грошової допомоги, яка призначена за вислугою років пенсіонеру ОСОБА_1 та її виплати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

20.05.2019 року представником ГУ ПФУ у м. Києві надано до суду копію пенсійної справи позивача.

27.05.2019 року представником ГУ ПФУ у м. Києві надано до суду відзив, в якому відповідач проти адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Відзив відповідача обґрунтовано тим, що згідно норм чинного законодавства існує єдиний порядок виплати та поновлення виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, за довіреністю через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Зокрема, відповідач звертав увагу, що згідно статей 58 Закону № 2262, ч. 1 ст. 48-1 Закону № 1058 та абз. 6. 4 Порядку № 3-1 передбачено, що виплата особам, засудженим до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, призначених пенсій здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на рахунок установи за місцем відбування покарання, за умови надсилання адміністрацією установи, де пенсіонер відбуває покарання, повідомлення про прибуття засудженого до установи та довідку установи із зазначенням реквізитів для перерахування пенсії.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років з 05.03.1994 року.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.05.2012 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Київської області від 03.04.2013 року по справі № 1-4/12, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 3, 4, 9, 12 ч 2 ст. 115; ч 3 ст. 146; ч 3 ст. 355 КК України, та призначено покарання: за п.п. 3, 4, 9, 12 ч 2 ст. 115 КК України - у вигляді довічного позбавлення волі; за ч 3 ст. 146 КК України - у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі; за ч 3 ст. 355 КК України - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Станом на час подання даного позову, ОСОБА_1 , відбуває покарання в Державній установі «Вінницька установа виконання рішень № 1».

У зв`язку з припиненням виплати пенсії, позивач за допомогою поштового зв`язку звернуся з заявами до відповідача про її поновлення.

Листами від 27.11.2018 року № 120228/02/К-9282, від 02.01.2019 року № 164/02/К-9282 та від 25.01.2019 року № 16181/02/С-10627, ГУ ПФУ у м. Києві повідомлено позивача, що відповідно до п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подається пенсіонером, або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання.

Одночасно, повідомлено, що заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Незгода позивача з такими діями, та необхідністю зобов`язання відповідача вчинити по її поновленню, обумовили на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною першою ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Такий правовий висновок сформульований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 (справа № 805/402/18).

Матеріалами справи встановлено, що позивачу виплата пенсії була призупинена на підставі наданих публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» списків з інформацією щодо сум пенсій та грошової допомоги, які одержуються за довіреністю більше як один рік.

Використання довіреностей передбачене ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до вказаної статті, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України. В Україні такою організацією є національний оператор поштового зв`язку - Українське державне поштове підприємство зв`язку "Укрпошта".

Також, вказаною статтею передбачено, що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 р. № 662) (далі - Порядок № 1596) заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за місцем проживання одержувача або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Водночас, пунктом 16 Порядку №1596 передбачено, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Орган Пенсійного фонду та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги також на підставі оприлюдненого в установленому порядку рішення конкурсної комісії про припинення банком виконання функцій уповноваженого банку.

Згідно абзацу 3 пункту 19 Порядку №1596 суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки у разі: невідповідності будь-яких реквізитів, зазначених у списку, даним поточного рахунка одержувача; наявності даних про смерть одержувача, набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим; закриття поточного рахунка; письмової вимоги органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення; коли протягом року не відбулася ідентифікація та верифікація одержувача з обов`язковим пред`явленням ним паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання.

На підставі аналізу вказаних норм суд приходить до висновку, що законодавчо не встановлено обов`язку одержувача пенсії особисто подати заяву до органу Пенсійного фонду про продовження виплат пенсі, у разі відсутності заперечення отримувати її через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України

У той же час, необхідності отримання пенсії через поточні рахунки в банках, суд вважає, що поновлення права на виплату пенсії здійснюється не автоматично, а передбачає виконання ряду процедурних дій, пов`язаних з поновленням виплати, серед яких: подання одержувачем особисто заяви про поновлення виплати з дотриманням строків звернення, наявність документів, які підтверджують факт призначення пенсії, припинення її виплати чи право на поновлення її виплати.

Аналогічні положення щодо поновлення виплати пенсії містяться і в п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, беручи до уваги невиконання позивачем вимог Порядку №1596 та Порядку № 3-1, суд приходить до висновку, що відповідач припинивши перерахування пенсії на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 в Солом`янському відділенні Ощадного банку України №5445/0350, яке підпорядковане ТВБВ №10026/097 Головного управління по м. Києву та Київській області AT Ощадного банку 9084, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

При цьому, суд також звертає увагу, що позивачем не надано доказів відмови виплати йому пенсії через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Під час розгляду даної справи, часниками справи також не було надано рішення про припинення виплати пенсії.

Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві вчинити певні дії про поновлення виплати пенсії та грошової допомоги, яка призначена за вислугою років пенсіонеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з подальшим перерахуванням на поточний рахунок № НОМЕР_2 в Солом`янському відділенні Ощадного банку України №5445/0350, яке підпорядковане ТВБВ №10026/097 Головного управління по м. Києву та Київській області AT Ощадного банку 9084, суд зазначає таке.

З наданої відповідачем пенсійної справи, ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як встановлено матеріалами справи, позивач відбуває покарання в Державній установі «Вінницька установа виконання рішень № 1».

Відповідно до статті 58 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вразі позбавлення волі особи, якій призначена пенсія відповідно до цього Закону, виплата йому призначеної пенсії здійснюється на загальних підставах.

При цьому, порядок виплати пенсій особам, засудженим до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, регулюється статтею 48-1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058, відповідно до якої виплата особам, засудженим до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, призначених пенсій здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на рахунок установи за місцем відбування покарання.

Із пенсій засуджених до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк відшкодовуються витрати на їх утримання в установах виконання покарань в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому не менш як 50 відсотків пенсії зараховуються установою за місцем відбування покарання на особовий рахунок засудженого.

Згідно абз. 6 п. 4 Порядку № 3-1 адміністрація установи, де пенсіонер відбуває покарання, надсилає органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням цієї установи повідомлення про прибуття засудженого до установи та довідку установи із зазначенням реквізитів для перерахування пенсії.

Таким чином, в даному випадку поновлення позивачу, виплати пенсії, призначеної Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», можлива лише за повідомленням Державної установи «Вінницька установа виконання рішень № 1» про прибуття до її установи засудженого (позивача) та із зазначенням реквізитів для перерахування пенсії.

Згідно зі ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Разом з тим, дійсно існують випадки, у яких суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень діяти певним чином і це вбачається з аналізу зазначених вище норм Кодексу.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 21.05.2013 у справі №21-87а13).

Дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом (правова позиція Верховного Суду у постанові від 20.03.2018 у справі № 461/2579/17).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення, і це прямо вбачається з ч. 4 ст. 245 КАС України.

При цьому аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення.

А тому, за вказаних вище обставин, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача у спосіб зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві вчинити певні дії про поновлення виплати пенсії та грошової допомоги, яка призначена за вислугою років пенсіонеру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з подальшим перерахуванням на поточний рахунок № НОМЕР_2 в Солом`янському відділенні Ощадного банку України №5445/0350, яке підпорядковане ТВБВ №10026/097 Головного управління по м. Києву та Київській області AT Ощадного банку 9084, оскільки суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

За вказаних обставин, також не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (PНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко