Справа № 160/2366/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2019 року Справа № 160/2366/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Хворостяного О.В .
представника відповідача Солодовнік Е.Е.
представника третьої особи Капшук І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровська міська рада про визнання дій протиправними, -
Ухвалою суду від 19.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
Представник Дніпровської міської ради надав пояснення по справі, у яких просив суд відмовити у задоволенні позову. Доводи, викладені в поясненнях, аналогічні доводам, викладених відповідачем у відзиві на позов.
18.04.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 26.04.2019 року для витребування додаткових доказів; 26.04.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10.05.2019 року для повторного витребування додаткових доказів; 10.05.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20.05.2019 року для витребування додаткових доказів; 20.05.2019 року вчетверте зобов`язано відповідача надати витребувані судом докази та оголошено перерву до 28.05.2019 року; 28.05.2019 року залучену до участі справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.06.2019 року; 11.06.2019 року продовжено строку підготовчого засідання на 30 днів та оголошено перерву до 21.06.2019 року; 21.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.07.2019 року.
В судовому засіданні 03.07.2019 року представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти позову, просила суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджено, що 30.05.2006 року між ПАТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО" (орендар) та Дніпропетровською міською радою (орендодавець) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 1,2271 га, яка знаходиться за адресою: просп. Праці, 16 (Жовтневий район ) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 1.2 цього договору цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.11.6 (інша комерційна діяльність).
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладання договору становить 6 955 962 грн. 37 коп. (пункт 2.3 договору).
У пункті 4.2 цього договору передбачено, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках передбачених законодавством України.
У довідці про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.03.2006 року №733, яка є додатком до договору оренду, визначено, що коефіцієнт функціонального використання Кф земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 складає 2,50.
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.02.2017 року №430/86-17, цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ), кадастровий номер НОМЕР_1 : інформація не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт Кф - 2,00, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 27 672 268,29 грн. (а.с. 17).
З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.06.2018 року №16/110618/03-07 вбачається, що цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ): 03.10 для буд.та обслуг. будівель ринкової інфраструктури (адм. буд., оф. прим. та інших буд. гром. забуд., які викор. для здійсн. підприємн. та інш. діяльності, повяз. з отрим. прибутку), коефіцієнт Кф - 2,5, нормативна грошова оцінка земельної ділянки по пр. Праці, 16 , площею, 1,2271 га складає 34590335,36 грн., грошова оцінка визначена станом на 01.01.2017 року (а.с. 18).
Позивач звертався до відповідача із заявами (від 13.11.2018 року №28-2460/0/128-18, від 03.01.2019 року №29-2736/0/128-18) стосовно надання офіційної інформації, що міститься в Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки площею 1, 2271 га у м. Дніпро, пр. Праці, 16 , кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 24, 25).
Відповідачем розглянуті вказані заяви та надано відповіді (від 10.12.2018 року №28-4-0.38-2442/107-18, від 10.01.2019 року №29-4-0.38-65/107-19), у яких зазначено, що з метою отримання запитуваних відомостей, землевласник або землекористувач може звернутись до ЦНАП із відповідним запитом (а.с. 23, 27-28).
Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо зазначення у Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.06.2018 року №16/110618/03-07, що грошова оцінка визначена станом на 01.01.2017 року, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади проведення оцінки земель, регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель визначаються Законом України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 року № 1378-IV (далі - Закон №1378).
Згідно зі статтею 1 Закону №1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
Відповідно до частини 4 статті 5 Закону №1378 грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
За правилами частини 5 статті 5 Закону №1378 визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1378 нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина 2 статті 20 Закону №1378).
Відповідно до статті 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Кадастр має забезпечувати необхідною інформацією органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зацікавлені підприємства, установи та організації, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю та цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.
Відповідно до пункту 3 вказаного наказу №489, нормативний акт набирає чинності з дня його офіційного опублікування і застосовується з 1 січня 2017 року.
Таким чином, Порядок №489 повинен застосовуватися до процедур нормативної грошової оцінки земель населених пунктів з 1 січня 2017 року.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №489 в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №489 нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою:
Цн = -----------х Кфх Км,
де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях);
В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях);
Нп - норма прибутку (6%);
Нк - норма капіталізації (3%);
Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.
Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.
У пункті 2 примітки до додатку 1, яким визначаються значення коефіцієнтів функціонального використання земель, зазначено, що у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
Таким чином, застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням 2,0 відбувається за тих умов, коли у відомостях Державного земельного кадастру відсутні дані про код цільового призначення земельної ділянки.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з даними, які містяться у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.02.2017 року №430/86-17, код класифікації видів цільового призначення земель щодо спірної земельної ділянки відсутній.
Отже, на момент складання вказаного витягу відомості про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 не були внесені до Державного земельного кадастру.
Зі змісту пунктів 117, 118, 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, статтею 23 Закону України «Про державний земельний кадастр», слідує, що внесення змін до відомостей про земельну ділянку щодо кодів цільового призначення можливе при надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель.
В той же час, матеріалами справи підтверджено, що Дніпровська міська рада, як власник спірної земельної ділянки, 08.05.2018 року звернулась до державного реєстратора із заявою щодо внесення інформації про цільове призначення земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, 16 , загальною площею 1, 2271 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .
На підставі чого, державним реєстратором внесено інформацію до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки та присвоєно код цільового призначення земельної ділянки, визначеного у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, а саме: 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.
У додатку 1 до Порядку №489 встановлено коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф), зокрема, для земель громадської забудови з кодом цільового призначення 03.10 - коефіцієнт Кф становить 2,5.
В судовому засіданні з`ясовано, що позивач не заперечує факту правомірності внесення інформації до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення орендованої земельної ділянки та застосування коефіцієнту Кф 2,5, який вплинув на розмір грошової оцінки ділянки. Спірним є лише питання щодо застосування коефіцієнту Кф - 2,5 з 01.01.2017 року, а не з дати внесення інформації - 08.05.2018 року.
Суд звертає увагу, що під час укладання договору оренди земельної ділянки, Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів була видана довідка №733 від 29.03.2006 року, що є додатком до договору оренди, в якій коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки Кф складає 2,5. В подальшому, 13.02.2017 року позивачу видано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, в якому Кф визначено - 2 внаслідок відсутності інформації в Державному земельному кадастрі щодо цільового призначення земельної ділянки. Після внесення Дніпровською міською радою інформації до Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки, у витязі від 13.06.2018 року Кф визначено - 2,5.
Як вже було зазначено, Порядок №489 набрав чинності 01.01.2017 року. Порядок №489 не містить положень щодо обмеження дії у часі інформації, яка вноситься до Державного земельного кадастру. Враховуючи, що у спірній ситуації не відбувалось змін у цільовому призначенні земельної ділянки з моменту укладення договору оренди між позивачем та третьою особою до внесення Дніпровською міською радою інформації до кадастру, суд приходить до висновку, що внесена третьою особою інформація до Державного земельного кадастру на підставі Порядку №489 є актуальною саме з 01.01.2017 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо формування спірного витягу від 13.06.2018 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 з визначенням грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2017 року є такими, що вчинені правомірно.
На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених доказів у справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 15 липня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар