Справа № 2040/6192/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2019 р. м. Харків Справа № 2040/6192/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Гуцала М.І.,

суддів - Сіренко О.І. , Донець Л.О. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року по справі № 2040/6192/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадр Оіл Трейд"

до Державної фіскальної служби України

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадр Оіл Трейд" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Державною фіскальною службою України подано до суду апеляційну скаргу на зазначене рішення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 було залишено без руху вказану апеляційну скаргу та надано десятиненний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою та документу про сплату судового збору.

Скаржником через засоби поштового зв`язку направлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року визнано неповажними причини пропуску строку та залишено без руху апеляційну скаргу.

Скаржником надано на виконання вимог вказаної ухвали суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 03.10.2018 року проголошене скорочене рішення, повний текст якого складено 08.10.2018 року.

01.11.2018 року Державною фіскальною службою України подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

03.12.2018 року скаржником направлено до суду клопотання про продовження строку на усунення недоліків.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2018 року вказане клопотання задоволено та продовжено строк для усунення недоліків на 10 днів.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України повернуто скаржнику.

Копію вказаної ухвали отримано скаржником 16.03.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 97).

Доказів оскарження вищевказаної ухвали відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Проте, 08.05.2019 року Державною фіскальною службою України повторно подано через суд першої інстанції апеляційну скаргу, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 було залишено без руху вказану апеляційну скаргу та надано десятиненний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою та документу про сплату судового збору.

Копію вказаної ухвали отримано скаржником 30.05.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Державною фіскальною службою України до Другого апеляційного адміністративного суду надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 по справі № 2040/6192/18. Визнано неповажними вказані у клопотанні причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 року залишено без руху апеляційну скаргу та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав поновлення строку та надання доказів поважності пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.

Копію вказаної ухвали отримано скаржником 09.07.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

15.07.2019 на виконання вимог ухвали Державною фіскальною службою України до Другого апеляційного адміністративного суду надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В такому випадку, приймаючи до уваги дату отримання копії оскаржуваного рішення, звертаючись повторно із апеляційною скаргою, скаржник пропустив встановлений законом строк.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В обґрунтування підстав поважності пропуску строку скаржник звернення посилається на те, що на момент подання апеляційної скарги не могло сплатити судовий збір через відсутність фінансування. З даних підстав у встановлений строк не було можливості виконати вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що вказані обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення із апеляційною скаргою, оскільки вони не звільняють відповідача дотримуватись процесуальних обов`язків як сторони по справі.

Крім того, скаржником під час звернення із первинною апеляційною скаргою надавались заяви про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги з метою надання часу сплатити судовий збір.

Один раз строк на усунення недоліків апеляційної скарги був продовжений судом.

Відповідно до ст. 169 КАС України, повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду з цією апеляційною скаргою, однак це не зупиняє строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Доказів скасування у касаційному порядку ухвал Другого апеляційного адміністративного суду, постановлених за наслідком розгляду первинної апеляційної скарги матеріали справи не містять та відповідачем надано не було.

Інших доказів поважності причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою відповідачем надано не було та матеріали справи не містять.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VІ органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 Інші поточні платежі, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії суд звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що …у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного судового рішення.

Вказана правова позиція викладала Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 року по справі №820/2160/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність встановлених законом підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому, надана заява задоволенню не підлягає.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції (ч. 4 ст. 299 КАС України).

Зважаючи на вищезазначені правові норми у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 121, 295, 299, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року по справі № 2040/6192/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадр Оіл Трейд" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її подписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко Л.О. Донець