Справа № 340/1177/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1177/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через адвоката Назаренка Ю.В., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (надалі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 у березні 2019 року звернулася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, які перебувають у запасі (земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 ) на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Однак, листом №С-2055/0-1637/0/17-19 від 15.04.2019 року відповідач відмовив у задоволені цієї заяви з підстав ненадання погодження землекористувача земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 . Позивачка не погоджується з цією відмовою, стверджуючи, що така згода нею додана разом із заявою, до того ж обрана земельна ділянка є вільною, з огляду на те, що постановою Верховного Суду від 19.12.2018 року у справі №384/105/17 попередньому користувачу відмовлено у поновленні договору оренди землі. У зв`язку з цим представник позивача просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладене в листі №С-2055/0-1637/0/17-19 від 15.04.2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у запасі (земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 ) на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути її клопотання від 22.03.2019 року про надання такого дозволу.

Ухвалою судді від 17.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що відповідно до чинного законодавства у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб, до клопотання додається письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально, для підтвердження факту добровільної згоди на вилучення земельної ділянки. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 перебуває в оренді ОСОБА_2 до 17.08.2023 року. З цих підстав просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у березні 2018 року направила до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області заяву, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, які перебувають у запасі (земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 ) на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. До заяви, зокрема, додала заяву ОСОБА_2 від 22.03.2019 року, у якій той вказав, що він як користувач земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 , не заперечує проти вилучення її частини для передачі її у власність. Вказані документи 26.03.2019 року зареєстровані в ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області за №С-2055/0/16-19. (а.с. 29 -31).

Листом №С-2055/0-1637/0/17-19 від 15.04.2019 року відповідач повідомив позивачку про відсутність підстав для задоволення її заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. (а.с. 10)

Не погоджуючись з таким рішенням, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. (частина 5 статті 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за №1391/29521, затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в області.

Згідно з цим Положенням Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (пп.13 п.4 Положення).

Відтак, до повноважень відповідача, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Отже, отримавши 26.03.2019 року заяву позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач повинен був у місячний строк перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (видати відповідний наказ) або, у разі виявлення обставин, передбачених абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України, - надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

Листом №С-2055/0-1637/0/17-19 від 15.04.2019 року відповідач повідомив позивачку про відсутність підстав для задоволення її заяви, процитувавши перше-третє речення частини 6 статті 118 ЗК України та вказавши про те, що заява не відповідає вимогам статті 118 ЗК України, оскільки не додано погодження землекористувача.

Як установлено судом, земельна ділянка, за отриманням якої у власність у межах норм безоплатної приватизації звернулася позивачка, входить до масиву земельної ділянки державної власності за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 8,6883 га, раніше переданої ОСОБА_2 в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за договором оренди від 27.10.2003 року, укладеним між ним та Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області строком на 5 років.

Спір щодо поновлення цього договору оренди землі був предметом розгляду у цивільних справах №384/333/15-ц, №384/105/17, судовими рішеннями у яких, що набрали законної сили, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його позовів. (а.с. 40 - 50)

Водночас у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 міститься запис про державну реєстрацію речового права оренди ОСОБА_2 , яка проведена 17.08.2018 року на підставі договору оренди землі від 27.10.2003 року та постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 30.05.2018 року у справі №384/105/17. (а.с. 37 - 39)

Однак постановою Верховного Суду від 19.12.2018 року у справі №384/105/17 постанова апеляційного суду Кіровоградської області від 30.05.2018 року скасована. (а.с. 46 - 50)

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 1 статті 27 цього Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідач, попри те, що він здійснює повноваженням власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за кадастровим номером НОМЕР_2 , не ініціював скасування державної реєстрації речового права оренди ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Натомість, розглядаючи заяву позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення частини цієї земельної ділянки у приватну власність, вказав про неподання нотаріально засвідченого погодження землекористувача, а тому відмовив у задоволенні заяви.

Суд зазначає, що згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України подання громадянином до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою погодження землекористувача є обов`язковим у разі вилучення в останнього цієї земельної ділянки.

Порядок вилучення земельних ділянок встановлений статтею 149 ЗК України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Судом установлено, що земельна ділянка державної власності за кадастровим номером НОМЕР_2 не передавалася ОСОБА_2 у постійне користування. Він тимчасово користувався нею за договором оренди землі, який припинив свою дію. Відтак у спірних правовідносинах, пов`язаних з передачею земельної ділянки з державної у приватну власність, його згода не є необхідною та не має правового значення.

Тож суд дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачці з цих мотивів у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, порушив частину 6 статті 118 ЗК України, якою заборонено органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність громадянам, вимагати від них додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У ході судового розгляду справи відповідач не довів правомірність та обґрунтованість відмови у наданні позивачці дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладеної у листі №С-2055/0-1637/0/17-19 від 15.04.2019 року. Отже, така відмова є протиправною, а позов у цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для скасування цієї відмови, про що просить позивачка, оскільки цей документ не є розпорядчим актом, не породжує для позивачки правові наслідки у вигляді встановлення для неї обов`язків чи покладення на неї відповідальності, які б потрібно було нівелювати.

Суд вважає, що порушене право позивачки на отримання обґрунтованого рішення за її заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути цю заяву. Тож у цій частині вимог позов також слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у сумі 768, 40 грн. (а.с. 3), які слід стягнути на її користь рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ) задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, викладену у листі №С-2055/0-1637/0/17-19 від 15.04.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш