Справа № 359/3538/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/3538/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальського Євгена Романовича на рішення Бориспільського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року (суддя Чирка С.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальського Євгена Романовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальського Євгена Романовича, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАБ №1061721 від 12.04.2019, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАБ № 1061721 від 12.04.2019 року складену сержантом Ковальським Є.Р. 1 батальйону 3 роти УПП в Житомирській області, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень та закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Ковальський Євген Романович подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, в якій просить скасувати рішення Бориспільського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційні скарзі відповідач вказує, що адміністративний позов заявлено до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Ковальського Євгена Романовича, тобто до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у даній справі є Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

Крім того, апелянт вказує, що в матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом Трукам № 000567, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 97 км/год., вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу Трукам, а тому є помилковими висновки суду щодо недоведення вини позивача в перевищенні швидкості.

До суду апеляційної інстанції від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

18.07.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАБ № 1061721 від 12.04.2019 року встановлено, що 12.04.2019 року о 09:39:00 в с. Літки дороги Київ-Ковель, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 97 км/год при цьому перевищив швидкість руху в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 «Літки» на 47 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР, у зв`язку з чим поліцейським УПП в Житомирські області сержантом поліції Ковальським Є.Р було винесено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 гривень.

Позивач, вважаючи, що дана постанова була винесена з прошеннями вимог чинного законодавства а саме: інспектором УПП Ковальським Є.Р не було роз`яснення йому права та обов`язки згідно ст. 268 КУпАП, не було надано доказів, а саме відеозапису з приладу «Трукам» 05671 про скоєння ним адміністративного правопорушення, на його вимогу працівник поліції не надав сертифікат відповідності та повірки приладу «Трукам» 05671, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фіксував швидкість автомобіля Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 (член екіпажу 208), а склав постанову Ковальський Є.Р. (член екіпажу 209), і оскільки ці працівники мають різні зони патрулювання, а надані відповідачем докази, а саме розстановка сил та засобів роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП з 08:00 год. до 20:00 год. 12.04.2019 року та роздруківка фото файлу _t8000_0412_093921. Jmf, не спростовують доводів позивача, а навпаки підтверджують їх в частині розгляду справи в порядку передбаченому КУпАП з порушенням ст.268 КУпАП, та відповідачем не доведено того, що позивач рухався із швидкістю 97 км/год саме в населеному пункті, та оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48 (пункт 1.10 ПДР). Дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах (підрозділ 5 розділу 33 ПДР).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, у ході розгляду даної справи необхідно встановити чи здійснювався позивачем рух на транспортному засобі зі швидкістю, що перевищує п`ятдесят кілометрів на годину та саме в межах населеного пункту.

При цьому судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Колегією суддів з матеріалів справи, зокрема, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАБ № 1061721 від 12.04.2019 встановлено, що 12.04.2019 року о 09:39:00 в с.Літки дороги Київ-Ковель, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 97 км/год при цьому перевищив швидкість руху в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 «Літки» на 47 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом ТruСаm ТС 000567 (який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/-2903-2012 та пройшов повірку, чинну до 21.12.2019 (а.с. 29-41, т.1), на якому зафіксовано, що автомобіль з д/н НОМЕР_1 , який належить позивачу, рухався зі швидкістю 97 км/год (а.с.25, т.1).

Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу ТruСаm ТС 000567, який наявний в матеріалах справи та досліджений колегією суддів (а.с.26, т.1).

З роздруківки фото файлу _t8000_0412_093921. Jmf (а.с.25, т.1) вбачається , що виміряна швидкість 97 км./год автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 за допомогою ТruСаm ТС000567, прізвище ОСОБА_2 здійснена на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 170 км.

З відеофайлу від 12.04.2019 року №_t8000_0412_093921.avi вбачається рух автомобіля. У файлах з назвою «photo» 2019-01-02_14-20-311, 2019-05-11_15-00-27,2019-05-11_15-01-08, 2019-05-11_15-01-22, 2019-05-11_15-01-36 зображені дорожні знаки.

Колегія суддів зі змісту наданого відповідачем відеозапису з приладу ТruСаm ТС 000567 встановила, що фото (відео фіксацію) за допомогою ТruСаm ТС000567 здійснено дійсно на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 170 км, оскільки позаду автомобіля в час фіксації дійсно знаходиться знак « 170 ».

З метою з`ясування всіх обставин справи колегією суддів з картографічного сервісу Google Maps досліджено та зроблено витяги, з яких вбачається, що 170 км. автодороги Київ-Ковель-Ягодин знаходиться в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 «Літки», оскільки знак 5.45 «Літки» розташований приблизно на 169-170 км автодороги Київ-Ковель-Ягодин, з огляд на що, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що автомобіль, яким керував позивач, станом на 12.04.2019 о 09:39:21 дійсно здійснював рух автомобільною дорогою Київ-Ковель-Ягодин на 170 км. саме у межах дії дорожнього знаку 5.45 «Літки», яким, таким чином, встановлено обмеження швидкості 50 км/год.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і фотознімки дорожніх знаків, які містяться на диску в матеріалах справи (а.с.26, т.1), з яких вбачається, зокрема, що знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» знаходиться на відмітці - 169 км + 300 м А/Д М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Крім того на 169 км + 400 м А/Д М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» розташований знак 5.45 «Літки», тобто початок населеного пункту, в якому діють вимоги Правил дорожнього руху, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи, та беручи до уваги встановлені колегією суддів обставини, що мають значення для справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що в даному випадку позивач дійсно порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, а тому, відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що фіксував швидкість автомобіля Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 (член екіпажу 208), а склав постанову Ковальський Є.Р. (член екіпажу 209), що є порушенням порядку передбаченого КУпАП та ст. 268 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

З розстановки сил та засобів роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП з 08:00 год. до 20:00 год. 12.04.2019 вбачається, що зона патрулювання екіпажу №209 в складі Ковальського Є.Р. та ОСОБА_5 становить 195км-245 км.+690м. Зона патрулювання екіпажу №208 в складі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 становить 145км-195 км.+690м.(TruCAM 567) (а.с.27, т. 1).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що фіксував швидкість автомобіля Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 (член екіпажу 208) (а.с.25, т.1), а склав постанову Ковальський Є.Р. (член екіпажу 209) (а.с.4, т.1).

Відповідно до Журналу обліку лазерного вимірювання швидкості TruCAM №000567, а саме за 12.04.2019, поліцейському ОСОБА_2 було видано прилад для фіксації правопорушень (а.с.28, т.1).

Як зазначає відповідач, командиром роти йому була надана вказівка, що він повинен прибути на допомогу екіпажу ОСОБА_2 (якому було видано прилад TruCAM для фіксації правопорушень).

Колегія суддів при цьому зазначає, що покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, і в даному випадку, не є обов`язковим ототожнення суб`єкта, який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення з суб`єктом, який збирає докази (фіксує правопорушення).

В даному випадку, відповідач відповідно до ст. 252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з положень вказаного рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем ст. 268 КУпАП, колегія суддів зазначає, що вказане не є безспірною підставою для скасування оскаржуваної постанови, при цьому, жодних доказів щодо таких порушень матеріали справи не містять, при цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача про відсутність показань свідків, оскільки обов`язкова наявність таких показань для притягнення особи до відповідальності за вчинене правопорушення не передбачена КУпАП.

Оскільки судом встановлено, що дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Разом з цим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальський Євген Романович є неналежним відповідачем, а належним є Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції, оскільки відповідно до п. 7, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача, а з огляду на ст. 222 КУпАП, суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи.

Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальського Євгена Романовича задовольнити частково.

Рішення Бориспільського районного суду Київської області від 07 червня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ковальського Євгена Романовича про скасування постанови відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до ч.3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов