Справа № 706/1551/18
Суддя: Олійник М. Ф.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 706/1551/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Лещенко О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Шумської Марини Анатоліївни, третя особа: управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про поновлення строку звернення до адміністративного суду, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Київській області ДПП Шумської М.А., третя особа: управління патрульної поліції у Київській області ДПП, про поновлення строку звернення до адміністративного суду, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, поновити його та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 598095 від 14.09.2018 р. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову посилався на те, що 04.10.2018 р. він поштою отримав конверт з копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 598095 від 14.09.2018 р.Вказана постанова отримана ним не у встановлений законом строк, у супровідному листі зазначена дата 26.09.2018 р., що значно перевищує триденний строк, передбачений законом. Вважає, що строк подачі адміністративного позову до суду пропущений не з його вини, оскільки він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення лише 04.10.2018 р. Враховуючи, що копію оскаржуваної постанови він отримав 04.10.2018 р., вважає, що останнім днем подачі адміністративного позову є 14.10.2018 р., що припадає на вихідний, тому останнім днем подачі документів є 16.10.2018 р. 14.09.2018 р. приблизно о 16 год. 35 хв. він дійсно керував транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , та для запобігання небезпеки для інших транспортних засобів здійснив вимушену зупинку в місці розвороту зустрічного транспорту, оскільки йому стало зле (він є інвалідом другої групи загального захворювання). В цей час до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, патрульним він описав ситуацію, що склалася та надав відповідне пенсійне посвідчення. На що вони йому запропонували викликати швидку допомогу, але він відмовився, і вони поїхали, побажавши йому щасливої дороги. Жодного процесуального документа про порушення ним Правил дорожнього руху у його присутності не складалось. Тобто, розгляд справи та складення постанови інспектором проводилося у його відсутність. Поліцейський не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначив, що, не маючи іншої можливості, був змушений здійснити зупинку транспортного засобу для уникнення більш серйозного правопорушення. Чинними Правилами дорожнього руху передбачено таке поняття як вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. При розгляді справи поліцейський не роз`яснив йому його права та обов`язки, не повідомив його про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, порушивши його права на звернення за правовою допомогою, також не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність. Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів у справі, крім постанови, наприклад пояснень свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів тощо на момент розгляду адміністративної справи не було. Поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності.

Від представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову повністю та зазначив, що вимоги позивача є безпідставними. В адміністративному позові позивач зізнається у тому, що він дійсно здійснив зупинку в місці, де це заборонено, проте намагається уникнути адміністративної відповідальності, посилаючись на погане самопочуття, що не підтверджується жодним доказом, зокрема викликом швидкої чи зверненням до лікарні. Натомість позивач визнає, що відмовився від виклику швидкої, коли йому запропонував це зробити відповідач при виявленні правопорушення. Даний факт підтверджує обставину, що зупинка не була вимушеною. Розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Пояснив, що він та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 їхали автомобілем до м. Києва, він був за кермом, йому стало зле, тому зупинився, до автомобіля під`їхали патрульні. Повідомив їм, що стало зле, прийняв ліки, є інвалідом другої групи по серцю. Патрульні побажали йому щасливої дороги. Процесуальні документи патрульні не складали. Через місяць прийшла постанова про накладення адміністративного стягнення. Від швидкої відмовився, оскільки прийняв нітрогліцерин, після цього посадили за кермо ОСОБА_4 і поїхали назад додому.

Аналогічні пояснення надали у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували в автомобілі разом з позивачем ОСОБА_1 під час події.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Київській області ДПП Шумська М.А.у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи: управління патрульної поліції у Київській області ДППу судове засідання не з`явився, хоча третя особа належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за відсутності її представника.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та представника третьої особи.

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази: копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 598095 від 14.09.2018 р., пенсійного посвідчення позивача ОСОБА_1 , супровідного листа управління патрульної поліції у Київській області ДПП № 3454/41/40/01-2018 від 26.09.2018 р., конверта на ім`я позивача ОСОБА_1 , інші письмові докази,суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 598095 від 14.09.2018 р., винесеною відповідачем інспектором роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Київській області ДПП Шумською М.А., на позивача ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, за те, що 14.09.2018 р. позивач здійснив зупинку транспортного засобу в місці, де буде утруднений або неможливий зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився, тим самим порушив п.п. «ж» п.15.9 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити його. При цьому зазначив, що копію постанови про накладення адміністративного стягнення, яка була направлена на його адресу супровідним листом від 26.09.2018 р., що є порушенням вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП, отримав 04.10.2018 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позовна заява до суду подана ОСОБА_1 09.10.2018 р., що стверджується штампом суду на адміністративному позові та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Тобто, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 286 КАС України.

Тому підстави для визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення його відсутні, а у задоволенні цієї вимоги позову необхідно відмовити.

Вказана вище постанова повинна бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрите з таких підстав.

Позивач не заперечує того, що здійснив зупинку в місці розвороту зустрічного транспорту.

У той же час вказує, що при цьому діяв у стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Позивач був вимушений здійснити зупинку транспортного засобу в місці розвороту зустрічного транспорту для уникнення більш серйозного правопорушення, оскільки йому стало зле, позивач є інвалідом другої групи загального захворювання, що стверджується його пенсійним посвідченням, копія якого наявна у матеріалах справи.

Згідно з п. 1.10. ПДР вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Тобто, позивач діяв відповідно до вимог ПДР, припинив рух транспортного засобу через свій як учасника дорожнього руху стан.

Після цього позивач прийняв ліки. Не заперечує того факту, що відмовився від пропозиції патрульних щодо виклику швидкої допомоги, оскільки у цьому не було потреби. Далі за кермо сів ОСОБА_4 , який перебував разом з позивачем в автомобілі, і вони поїхали назад додому.

Вказані обставини стверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували в автомобілі разом з позивачем ОСОБА_1 під час події.

Внаслідок вимушеної зупинки шкоди іншим учасникам дорожнього руху, іншим особам заподіяно не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідача та третьої особи відсутні докази протиправності діяння ОСОБА_1 . Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, показань засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України до суду не було надано.

Крім того, відповідачем та третьою особою не спростовано тверджень позивача про те, що розгляд справи та складення постанови відповідачем проводились за його відсутності, відповідач не роз`яснила йому його права та обов`язки, порушено його право на правову допомогу.

Тому суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута відповідачем з порушенням вимог ст. 268 КУпАП (справа розглянута за відсутності особи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості скористатись правами, передбаченими цією статтею), а також з порушенням вимог ст. 279 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення (позивачу не були роз`яснені права та обов`язки, не була заслухана особа, яка бере участь у розгляді справи, не були досліджені докази, не вирішувались клопотання).

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. У той же час відповідачем на позивача ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Враховуючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 14.09.2018 р. винесена з порушенням норм права, відповідачем не доведена правомірність свого рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення,остання повинна бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрите.

Керуючись ст.ст. 18, 122 ч. 1, 247 п. 4, 268, 279, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2 ч. 1, 77 ч. ч. 1, 2, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Шумської Марини Анатоліївни (04071, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 19), третя особа: управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції (04071, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 19) про поновлення строку звернення до адміністративного суду, скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 598095 від 14.09.2018 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Шумською Мариною Анатоліївноюпро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.Ф. Олійник