Справа № 264/2852/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2852/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мокрушина Євгена Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 19 квітня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121, ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №643563 винесено за те, що 19 квітня 2019 року о 12-04 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2102» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №51 по пр.Металургів в м.Маріуполі з технічною несправністю, а саме з відсутніми передбаченими конструкцією заднім бампером та бризковиками, чим порушив п.31.4.7(е) Правил дорожнього руху України, при цьому не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.2.1(а,б) Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що п.31.4.7(е) Правил дорожнього руху України не порушував, оскільки конструкцією автомобіля «ВАЗ 2102», 1986 року випуску, яким він керував, не передбачено наявність зйомного бампера, його замінює металева частина кузову, бризковиками авто також не комплектується, а тому автомобіль вказаних поліцейським технічних несправностей фактично не мав, жодного акту перевірки технічного стану автомобілю ним не складалось. Крім того зазначив, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме інспектором не забезпечено право на повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи по суті, не були роз`яснені йому права та порушено його право на захист, справу поліцейським розглянуто та винесено постанову на місці зупинці. Вважає, що не вчиняв порушення правил дорожнього руху, а тому постанова посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги викладені у адміністративному позові підтримав у повному обсязі. Додатково в письмових поясненнях зазначив, що пояснював працівникові поліції про те, що комплектацією його автомобілю не передбачено наявність бризковиків, а також про те, що бампер, в супереч думки поліцейського, присутній, оскільки його вварено у кузов авто і знятий він не може бути, таким чином і передній і задній бампери на автомобілі присутні. Проте інспектор не звернув на те уваги. Оскільки дії інспектора були на думку позивача незаконними ним було викликано слідчу групу, яким він також пояснював про вищевказане. Щодо відсутності у нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також щодо непред`явлення для перевірки посвідчення водія, зазначив, що був дуже схвильований ситуацією, розгубився, був стурбований за стан вагітної дружини, яка знаходилась весь час поруч в автомобілі, а тому відразу не зміг знайти вказані документи у сумці, проте трохи заспокоївшись, знайшов їх в іншій сумці, яка знаходилась на задному сидінні авто, та пред`явив поліцейським слідчої групи, однак на той час поліцейським Мокрушиним Є.А. вже було складено постанову, у тому числі і за відсутність вказаних документів, та він поїхав з місця зупинки.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив на пред`явлений позов, згідно якого просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, так він керував автомобілем «ВАЗ 2102» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №51 по пр.Металургів в м.Маріуполі з технічною несправністю, а саме з відсутніми передбаченими конструкцією заднім бампером та бризковиками, чим порушив п.31.4.7(е) Правил дорожнього руху України, при цьому не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.2.1(а,б) Правил дорожнього руху України. За скоєні правопорушення позивача, з врахуванням ст.36 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не з`явилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, суд приходить до такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК №643563 поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Мокрушиним Є.А. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 19.04.2019 року о 12-04 годин, керував транспортним засобом «ВАЗ 2102» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №51 по пр.Металургів в м.Маріуполі з технічною несправністю, а саме з відсутніми передбаченими конструкцією заднім бампером та бризковиками, чим порушив п.31.4.7(е) Правил дорожнього руху України, при цьому не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.2.1(а,б) Правил дорожнього руху України, що тягне за собою відповідальність, передбачену за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, за скоєння яких, з урахування ст.36 КУпАП, накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підпунктом 31.4.7(е) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З відеозапису оптичного диску, наданого відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, вбачається, що позивач, надавав працівникам поліції пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Разом з тим, ані з вказаного відеозапису, ані зі змісту поданого відповідачем відзиву на позов, не вбачається доведеність правопорушення, зокрема, відсутності такого бамперу чи бризковиків, а також їх передбаченість конструкцією транспортного засобу марки «ВАЗ 2102», 1986 року випуску, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Щодо відсутності у позивача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також щодо непред`явлення для перевірки посвідчення водія, суд зазначає наступне.

Підпунктом 2.1(а,б) Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

З наданого суду відеозапису убачається, що позивач дійсно дуже схвильований, з пред`явленим йому правопорушенням категорично не згоден, намагається відшукати в сумці документи та вказує, що можливо залишив їх в іншій сумці, а тому посилання позивача на те, що він знайшов їх в іншій сумці, яка знаходилась на задному сидінні авто, та пред`явив поліцейським слідчої групи, яку самостійно викликав на місце зупинки, ні чим не спростовується.

Проте, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення поліцейським Мокрушиним Є.А. положень ст.268 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , останньому були роз`ясненні його права передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується файлом запису з нагрудної камери інспектора. При цьому він отримував юридичну консультацію за телефоном на місці складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з офіційним тлумачення Конституційного Суду України, яке дано рішенням від 26.05.2015 р. №5-рп/2015, словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини 1 ст.276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час, ч.2 ст.258 КУпАП визначено випадок, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, а саме: у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які визначені законом, зокрема ч.2 ст.258 КУпАП, на думку суду, не є порушенням ст.276, 278, 279 КУпАП, оскільки право на застосування такого провадження передбачено законом, а юрисдикція Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, працівником якої є поліцейський Мокрушин Є.А., поширюється на територію м.Маріуполя, у тому числі й на пр.Металургів м.Маріуполя.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст.247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мокрушина Євгена Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2019 року серії НК №643563 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт