Справа № 826/17380/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 липня 2019 року № 826/17380/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Імексбанк" Гаджиєва Сергія Олександровича,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

Публічне акціонерне товариство "Імексбанк"

про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича (далі - відповідач - 1 та/або Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач - 2) та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/17380/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2018 року зупинено провадження в адміністративній справі №826/17380/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2019 поновлено провадження в адміністративній справі №826/17380/15.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між ним та ПАТ «ІмексБанк» укладено договір №240129314 від 22.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «ПКліент3м17%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 3міс щоміс.» за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 200 000, 00 грн. у тимчасове строкове використання на строк до 28.04.2015 року та зобов`язується сплачувати проценти за його користування.

Відповідно до постанови правління НБУ від 21.05.2015 року №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІмексБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІмексБанк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІмексБанк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северіна Ю.П.

04.06.2015 року, як вказано у позові, на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, що Фонд з 04.06.2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам банку.

Як стверджує ОСОБА_1 дізнавшись про відсутність його в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, останній звернувся до відповідача-1 із заявою від 25.06.2015 року.

За наслідком розгляду вказаної заяви Уповноважена особа листом від 26.05.2015 року №7051 повідомила заявника про те, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що в період з моменту запровадження тимчасової адміністрації в установі АТ «ІмексБанк» було проведено ряд операцій (які за своєю правовою суттю є правочинами), що за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, передбачені підпунктом 7 ст. 38 Закону, а нетиповий характер їх вчинення - свідчити про здійснення спроби клієнтами за штучно створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду.

Позивач вважає бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідачем-1 подано письмові заперечення на позовну заяву, що долучені до матеріалів справи.

Разом з цим, Уповноваженою особою подано до суду письмові пояснення, у яких вказано, що листом від 29.02.2016 року №1143 нею до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано додаткову інформацію про зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до якого, включено і позивача.

Відповідачем-2 подано письмові заперечення на позовну заяву, що долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2015 року між позивачем та ПАТ «ІмексБанк» укладено договір №240129314 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «ПКліент3м17%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 3міс щоміс.» (далі - договір №240129314).

Відповідно до умов зазначеного договору сума вкладу становить 200 000,00 грн., поточний рахунок № НОМЕР_2 / НОМЕР_3 . Дата повернення вкладу 28.04.2015 року. Дата внесення вкладу 22.01.2015 року. Процентна ставка 17.00 відсотків річних.

З моменту укладання договору банк та вкладник набувають прав та обов`язків визначених цим договором, та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання згідно договору та чинного законодавства України.

Згідно наявної в матеріалах справи заяви на переказ готівки №18844, дата здійснення операції 22.01.2015 року, ОСОБА_1 внесено грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн., які оприбутковані у касі №83 ПАТ «Імекбанк».

Як вже зазначалося судом вище, уповноважена особа листом від 26.05.2015 року №7051 повідомила позивача про те, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що в період з моменту запровадження тимчасової адміністрації в установі АТ «ІмексБанк» було проведено ряд операцій (які за своєю правовою суттю є правочинами), що за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, передбачені підпунктом 7 ст. 38 Закону, а нетиповий характер їх вчинення - свідчити про здійснення спроби клієнтами за штучно створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду.

В той же час, в ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 року 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІМЕКСБАНК» (далі - АТ "ІМЕКСБАНК"), , МФО 328384, місцезнаходження: проспект Гагаріна, 12 а, м. Одеса, 65039.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича.

Тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕКСБАНК" запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015 року по 26.04.2015 рік включно.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку АТ «ІМЕКСБАНК», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №84 від 23.04.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК» до 26.05.2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича до 26.05.2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21.05.2015 року №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27.05.2015 року №105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27.05.2015 року по 26.05.2016 рік.

Крім того, 04 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) рішення від 27.05.2015 року №105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Фонд з 04.06.2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники АТ «ІМЕКСБАНК» з 04.06.2015 року до 15.07.2015 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «АЛЬФА-БАНК».

Також, Рішенням виконавчої дирекції Фонду №189 від 19.10.2015 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «ІМЕКСБАНК».

Згідно з даним рішенням змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ІМЕКСБАНК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гаджиєву Сергію Олександровичу з 20.10.2015 року.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

У відповідності до частини 1 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною 1 статті 11 та частиною 3 статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1)визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною 1статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 1 частини 4 статті 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

У відповідності до п. 6 Розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2,3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Як вбачається з наданих суду Уповноваженою особою заперечень проти позову, позивача не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних, оскільки наказом Уповноваженої особи Фонду №34-в від 05.02.2015 року була створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки.

Метою проведення перевірки, як зазначає відповідач-1, було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами Банку виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в пункту 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За наслідками проведеної перевірки було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Також, в ході проведення перевірки було виявлено ряд операцій із перерахування коштів з рахунків фізичних осіб, відкритих в установі Банку, на рахунок іншої фізичної особи, відкритий в установі Банку, результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до числа таких операцій віднесено й правочин, здійснений позивачем, а саме 22.01.2015 року з рахунку ОСОБА_2 у відділенні №024 АТ «Імексбанк» на рахунок ОСОБА_1 здійснено перерахування коштів у сумі 200 000, 00 грн.

Крім того, Уповноважена особа вказує, що з рахунку ОСОБА_2 були здійснені інші операції щодо перерахування грошових коштів на інші рахунки, що свідчить про фактичне «дроблення» вкладу.

На думку відповідача-1, наведена операція була вчинена з наданням окремим кредиторам - клієнтам Банку нічим не обумовленої переваги, порівняно від інших кредиторів з аналогічними вимогами (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), тому, як вважає Уповноважена особа визнання за позивачем всіх прав вкладника призведе до заподіяння державі Україні нічим не обумовленої матеріальної шкоди, пов`язаної з необхідністю здійснення гарантованих виплат особі, що фактично не є вкладником неплатоспроможного банку та не мала і не має права на отримання гарантованої компенсації.

Зі змісту письмових заперечень проти позову відповідача-2 також вбачається, що він заперечує проти позову з аналогічних підстав, а також стверджує, що відповідно до вимог законодавства України у Фонду не виникло жодного обов`язку перед позивачем, а тому право останнього ним не порушені, з огляду нащо відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Суд в повній мірі проаналізувавши матеріали адміністративної справи вважає, що доводи відповідачів є хибними та не обґрунтованими враховуючи наступне.

Так, відповідно до частини 2 статті 38 Закону У відповідності до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів та не доведено, що умови укладеного договору №240129314 від 22.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «ПКліент3м17%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 3міс щоміс.» передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання переваг позивачу чи кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, крім того, позивач є вкладником, а не кредитором ПАТ "ІмексБанк", а тому є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача - 1 щодо того, що операція з перерахування грошових коштів на підставі договору №240129314 від 22.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «ПКліент3м17%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 3міс щоміс.» свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду, а також той факт, що результатом такої операції стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та наведена операція була вчинена з наданням окремим кредиторам - клієнтам Банку нічим не обумовленої переваги, порівняно від інших кредиторів з аналогічними вимогами (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), що призведе до заподіяння державі Україні нічим не обумовленої матеріальної шкоди, пов`язаної з необхідністю здійснення гарантованих виплат особі, що фактично не є вкладником неплатоспроможного банку та не мала і не має права на отримання гарантованої компенсації, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину, а факт розміщення на рахунку позивача грошових коштів у розмірі 200 000, 00 грн. відповідачами не заперечується.

Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1 та 2 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Крім того, частиною 3 статті 228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Відповідного судового рішення щодо визнання укладеного Договору недійсним відповідачами надано не було.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2015 року на депозитний рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти у розмірі 200 000, 00 грн. на вкладний рахунок згідно договору №240129314 від 22.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «ПКліент3м17%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 3міс щоміс.».

Суд звертає увагу, що переказ грошових коштів здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 27.01.2015 року.

Тобто, відповідачем-1 не доведено наявність правових підстав для не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за договором №240129314 від 22.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року Вклад «ПКліент3м17%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 3міс щоміс.».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником та в статті 2 передбачає, що кошти, які надійшли для вкладника, вважаються вкладом.

Також, оцінюючи посилання відповідачів на кримінальне провадження №757/8557/17-к суд зверне увагу на таке.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд акцентує увагу на тому, що рішення в кримінальній справі станом на час вирішення спору по суті не прийнято, з огляду на що посилання відповідачів на останнє, як підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, суд не приймає до уваги.

Разом з цим, викладені відповідачем-2 у своїх заперечення твердження про відсутність підстав для зняття арешту з коштів позивача, що накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14.02.2017 року у справі №757/8557/17-к суд також відхиляє, оскільки предметом розгляду даної адміністративної справи не є встановлення обставин наявності чи відсутності підстав для зняття арешту.

Більше того, позовні вимоги не містять в собі вимог про зняття арешту з грошових коштів та/або їх стягнення чи зобов`язання здійснити їх виплату.

Наведене свідчить про безпідставність тверджень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в цій частині.

Відповідно до пункту 12 р. ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

Зазначене вказує на те, що позивачем в частині позовних вимог щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду обрано належний спосіб захисту порушеного права, оскільки після складення та затвердження переліку вкладників можливим є лише надання Уповноваженою особою Фонду додаткової інформації про вкладників до Фонду.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду в межах гарантованої суми за вкладом, суд зазначає, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру, тобто у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло обов`язку щодо включення даних про позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, вимоги позивача є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься лист Уповноваженої особи від 29.02.2016 року №1143 про подання інформації про зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до якого, як то зазначає відповідач - 1, включено позивача.

Оцінивши вказане, суд приходить до висновку, що лист Уповноваженої особи від 29.02.2016 року №1143 не містить в собі відомостей щодо подання додаткової інформації в частині ОСОБА_1 , а відтак суд вважає, що зазначені твердження є недоведеними належними та допустимими доказами.

Що ж стосується позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача-1 слід вказати наступне.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, Уповноваженою особою вчинялися певні дії, за наслідком яких ОСОБА_1 і не був включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи наведене, в даному випадку, має місце безпосередньо протиправні дії Уповноваженої особи. Факт бездіяльності відсутній.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом встановлено протиправні дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд вважає за необхдіне вийти за межі позовних вимог в цій частині шляхом визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 9, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича (службова адреса: 65058, м. Одеса, проспект Шевченка 8а), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, б. 17, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Судові витрати в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІмексБанк» Гаджиєва Сергія Олександровича (службова адреса: 65058, м. Одеса, проспект Шевченка 8а).

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева