Справа № 200/6995/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 р. Справа№200/6995/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: не з`явився

представник відповідача Голуб М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 15.02.2018 року суд, -

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (надалі - позивач, Товариство) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що смт. Новгородське, м. Торецьк, згідно із «Переліком населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затвердженим розпорядженням КМУ від 07.11.2014 № 1085 знаходиться на лінії зіткнення. Товариство має сертифікат ТПП України від 11.12.2014 № 5945/05-04 (1930), яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотримання законодавчих актів, що стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. Таким чином, на думку позивача наявні всі необхідні передумови для застосування абз.2 пп.38.2 п. 38 підрозділу ХХ Перехідні положення ПК України та звільнення платника від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язків платника податків.

18 червня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого відповідач проти позову заперечує з наступних мотивів.

Факт порушення платником строків сплати узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води доведений актом перевірки від 28 січня 2019 року № 22/05-99-43-08, а тому у податкового органу наявні правові підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно п.126.1 ст. 126 ПК України.

Щодо застосування положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», то вказаний закон не є законом із питань оподаткування, а тому не може бути застосований до спірних правовідносин, в даному випадку слід керуватись виключно положеннями ПК України.

Щодо сертифікату ТПП України про настання обставин непереборної сили, відповідач звертає увагу, що сертифікат ТПП України від 11.12.2014 № 1930 засвідчує настання обставин непереборної сили позивачу з 01.08.2014 відповідно до пп.100.4-100.5 ст. 100 ПК України, які в жодному разі не стосуються своєчасності та повноти сплати податків та зборів. Правову позицію в даному питанні було висловлено Вищим адміністративним судом України від 04.10.2016 у справі № 805/59/16-а.

Позивач у судове засідання 09 липня 2019 року, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно ч.1 ст. 205 КАС України, із врахуванням думки відповідача, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

У судовому засіданні від 09 липня 2019 року представник відповідача проти позову заперечував, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, що мають значення у справі, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» зареєстрований в якості юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, , місцезнаходження 85295, Донецька обл., місто Торецьк, селище міського типу Новгородське, вулиця Квіткова, будинок 1, види діяльності: Код КВЕД 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний), перебуває на обліку у Костянтинівсько-Дружківському управлінні, Торецька ДПІ (м. Торецьк) ГУ ДФС у Донецькій області. (згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань)

ГУ ДФС у Донецькій області проведена камеральна перевірка з питання своєчасності сплати суми узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2017 року, за результатами якої складено акт від 28.01.2019 № 22/05-99-43-08.

Відповідно висновків вказаного акта перевірки встановлено порушення вимог п.57.1 ст.57, та п. 257.5 ст. 257 ПК України.

Так, встановлено, що згідно даних інтегрованої картки платника податку узгоджене податкове зобов`язання за І квартал 2017 року (додаток 5 до податкової декларації з рентної плати за спеціальне використання води від 20.04.2017 № ) з граничним строком сплати 19.05.2017, фактично сплачено платіжним дорученням від 27.12.2018 № 291 на суму 10000 із затримкою 587 календарних днів. Відповідальність передбачена п.126.1. ст. 126 ПК України.

Акт надісланий на адресу Товариства 30.01.2019, про що свідчить фіскальний чек, опис вкладення рекомендованого відправлення та вручений 01.02.2019 згідно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 920.

На підставі висновку акта перевірки від 28.01.2019 № 22/05-99-43-08, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.02.2018 № , яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» п. 57.1 ст.57, п.257.5 ст. 257 ПК України та на підставі ст. 126 ПК України за затримку на 587 календарних днів грошового зобов`язання у сумі 10 000, 00 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2 000, 00 грн, за платежем рентна плата за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся зі скаргою від 22.02.2019 вих.№ 80 до ДФС України. За результатами розгляду скарги рішенням ДФС України від 22.04.2019 № 18788/6/99-99-11-06-01-25 скаргу залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Наявні у справі письмові докази досліджені судом у порядку ст.211 КАС України.

Правомірність прийняття податковим органом вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору у даній справі.

Відповідно до вимог ст. 67 Конституції України платники податків повинні сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 251.1.4. п. 251.1 ст. 251 ПК України рентна плата складається, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води.

Пунктом 255.1. ст. 255 ПК України передбачено, що платниками рентної плати за спеціальне використання води є:

первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів;

суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Пунктом 255.3. ст. 255 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.

Відповідно до п. 257.1. ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Згідно п. 257.2. ст. 257 ПК України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Відповідно до п. 257.3. ст. 257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води - за місцем податкової реєстрації.

Пунктом 257.5. ст. 257 ПК України передбачено, що сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію додаток 5 до розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води від 20.04.2017 № з граничним строком сплати 19.05.2017

Фактична сплата відбулась 27.12.2018 на підставі платіжного доручені від вказаної дати на суму 10 000,00 грн. із затримкою 587 календарних днів, що не є спірним у справі.

Правовою підставою застосування штрафу у податковому повідомленні-рішення податковим органом визначена стаття 126 ПК України.

Згідно п. 126.1. ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом із тим, Закон № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Термін "відповідальність" необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов`язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку.

Суд зазначає, що Законом № 1669-VII не визначено перелік зобов`язань за невиконання або неналежне виконання яких особа звільняється від відповідальності. Разом з цим, Закон № 1669-VII спрямований на забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669-VII, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд зазначає що положення статті 10 Закону № 1669-VII застосовується до спірних правовідносин та є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що відповідно встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов`язку своєчасної реєстрації податкових накладних.

Отже, стаття 10 Закону № 1669-VII передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Частинами 1, 2 ст. 11 Закону № 1669-VII передбачено:

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

В свою чергу Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 р. № 1085-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1; та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2.

У додатку 2, серед інших населених пунктів, зазначено м. Торецьк (у тому числі м. Залізне, смт. Південне , смт. Новгородське, смт. Неліпівка, с - ще Валентинівка, с. Леонідівка, с-ще Суха Балка, с . Юр`ївка , смт Північне, смт Курдюмівка, с-ще Дачне, с-ще Диліївка, с- ще Дружба , с -ще Озарянівка , с- ще Шуми , смт Щербинівка, смт Петрівка, с-ще Кримське).

У даному випадку позивачу нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату ним грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач має сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України № 1930 від 11.12.2014 року, якими засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Отже, на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції (на лінії зіткнення), що обумовлює звільнення платника податків від відповідальності за порушення термінів сплати грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води, а відтак і протиправність та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній в постановах від 14 березня 2018 року справа №805/1463/17-а, від 08 травня 2018 року справа №805/808/17-а, 12 червня 2018 року справа №805/2685/17-а та від 22.01.2019 справа №812/1123/16.

Щодо посилань податкового органу на необхідність застосування ПК України, який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, суд визнає слушність таких доводів та вважає їх повністю доречними, разом із тим, в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 15.02.2018 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2018 року Головного управління ДФС у Донецькій області .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозької дивізії, 114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" (85200, Донецька область, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Квіткова, 1, ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 09 липня 2019 року, повний текст рішення виготовлений 15 липня 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк