Справа № 452/1090/19
Суддя: Галин В. П.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/1090/19
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

"11" липня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови, винесеної у справі про порушення митних правил, -

з участю позивача ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 6912/20900/18 від 18 грудня 2018 року, згідно якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її винесеною без наявності складу адміністративного правопорушення та без дотримання процедури накладення стягнення, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а сам розгляд протоколу про порушення митних правил відбувся без повідомлення його, позивача, про місце і час такого розгляду.

В обґрунтування позову покликається на те, що в оскаржуваній постанові вказано, що ним 26.09.2017 року о 14 год.32 хв. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС було ввезено на територію України автомобіль марки «Daewoo Lanos», VIN-код НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 в митному режимі «Транзит». Проте, він не ввозив на територію України жодних транспортних засобів ні 26.09.2017 року, ні в будь-який інший період, оскільки у нього взагалі відсутнє посвідчення водія, а з часу отримання закордонного паспорта він жодного разу не виїжджав за межі митної території України.

Одночасно зазначив, що на момент винесення оскаржуваної постанови, а саме з 07.11.2011 та по даний час перебуває на строковій службі у Збройних силах України, відтак дані обставини виключають підстави для притягнення його до відповідальності у відповідності до вимог ч. 3 статті 470 Митного кодексу України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив суд його задовольнити. Вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, оскільки він не ввозив на територію України жодних транспортних засобів ні 27.09.2017 року, ні в будь-який інший період, а отже постанова № 6912/20900/18 від 18 грудня 2018 року підлягає скасуванню.

Представник Львівської митниці ДФС в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи, віздив на позовну заяву у встановлений судом строк до суду не подав. Відповідно до ст.205 КАС України суд дійшов висновку за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

18 грудня 2018 року заступник начальника Львівської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням та МВ ОСОБА_2 виніс постанову у справі про порушення митних правил № 6912/20900/18 та визнав винним ОСОБА_1 у правопорушенні передбаченого ч. 3 статті 470 Митного кодексу України (а.с.22).

Положеннями ч.1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.4 ст.529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

При цьому, стаття 289 КУпАП та частина 4 статті 529 МК України передбачають, що в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що позивач не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови та не отримував оскаржувану постанову поштовим відправленням з повідомленням про вручення у відповідності до вимог ч.4 ст. 529 МК України. Про існування оскаржуваної постанови та про її зміст ОСОБА_1 дізнався лише у ході виконавчого провадження № 58643259, яке перебуває на виконанні Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, отримавши 23.03.2019 року від виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2019 року.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що позивач дізнався про оскаржувану поставу лише 23.03.2019 року, суд дійшов висновку, що наявні усі правові підстави для поновлення позивачу строку на оскарження вказаної вище постанови, оскільки пропущений позивачем строк є з поважних та незалежних від нього причин.

Як вбачається із даної постанови у справі про порушення митних правил від 18.12.2018 року, перевіркою інформації, що міститься в ЄАІС Держмитслужби встановлено, що 26.09.2017 о 14 год. 32 хв. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), гр. ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України автомобіль марки «Daewoo Lanos», VIN-код НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 в митному режимі транзит. Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, або його поміщення в інший митний режим,станом на 12.11.2018 року. Таким чином гр. України ОСОБА_1 перевищив термін митного режиму транзиту більше ніж на 10 діб,зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України (а.с.22-23).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до вимог п.1.ч.1.ст. 95 Митного кодексу України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту:1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із вимогами ч. 1, 2 ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Згідно приписів ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Як видно з паспорта номер НОМЕР_3 , виданого 03.07.2014 року, у ньому відсутні будь які штампи про перетин митного кордону ОСОБА_1 в період з дня видачі паспорта по день подання позову ОСОБА_1 до суду (а.с.11-19).

Згідно довідки № 1702, виданої військовою частиною НОМЕР_4 Національної гвардії України відомо, що ОСОБА_3 з 08.11.2017 року по 08.05.2019 року перебуває на строковій військовій службі у Національній гвардії України (а.с.33).

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, що передбачено ст.55 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 8 МК України визначає принципи здійснення державної митної справи.

Так, відповідно до п. 3 та п.7 ч.1 цієї статті державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Приймаючи до уваги усе вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що протиправність дій позивача та наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ст.470 МК України, відповідачем не доведені.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч.1 ст.8 МК України.

В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, доводи позивача не спростовано, а відтак прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає необґрунтованим.

Наведені обставини відповідно до ст.531 МК України є підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому вимоги позивача слід задовольнити, оскаржувану постанову необхідно визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку наведеним позов як обґрунтований і доведений підлягає задоволенню. При цьому відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 18.12.2018 року № 6912/20900/18.

Скасувати постанову Львівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 18.12.2018 року № 6912/20900/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 22 липня 2019 року.

Суддя