Справа № 440/2158/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2158/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2019 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Чутівського ОУПФУ про відмову у поновленні виплати пенсії від 27.03.2019 №10;

- зобов`язання Чутівське ОУПФУ поновити виплату пенсії по інвалідності 2 групи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням заборгованості, що виникла з 01 січня 2019 року, шляхом перерахування коштів у готівковій формі через ЦВПЗ Котельва Полтавська дирекція ПАТ "Укрпошта" за адресою: вул. Степана Разіна, 56, смт Котельва, Котелевський район, Полтавська область, 38600.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він є громадянином України, інвалідом 2 групи від загального захворювання, інвалідність останньому призначена безстроково. Позивач перебуває на обліку в Чутівському ОУПФУ як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За січень 2019 року ОСОБА_1 пенсійних виплат не отримав, у зв`язку з чим 18.03.2019 звернувся до Чутівського ОУПФУ для з`ясування причин неперерахування на його користь вказаних пенсійних виплат. Позивача проінформовано про те, що виплата йому пенсії призупинена з 01.01.2019 у зв`язку зі смертю опікуна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не погодившись з призупиненням виплати пенсії, позивач 18.03.2019 подав пенсійному органу заяву про поновлення виплати йому пенсії по інвалідності. Рішенням від 27.03.2019 №10 Чутівське ОУПФУ відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії по інвалідності, посилаючись на ненадходження до управління будь якого судового рішення про відновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 або призначення останньому іншої особи в якості опікуна. Позивач вважає вказане рішення таким, що винесене безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки його цивільна дієздатність підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої Котелевською центральною лікарнею від 12.02.2019. Згідно вказаної виписки ОСОБА_1 є дієздатною особою, даних про те, що він в минулому був визнаний недієздатним немає, останній лише визнавався непрацездатним.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.07.2019 відповідач надав відзив на позов (а.с. 57-59), в якому вказує на правомірність призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, оскільки аналіз матеріалів пенсійної справи останнього свідчить про те, що за призначенням пенсії по інвалідності 2 групи ОСОБА_1 звернулася його дружина ОСОБА_3 , яка рішенням виконавчого комітету Котелевської селищної ради Народних депутатів Котелевського району Полтавської області від 31.05.1979 №53 була призначена опікуном над недієздатним її чоловіком. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Позивачу 2 групу інвалідності від загального захворювання встановлено довічно 21.09.1992, що підтверджується витягом з акту огляду до серії ВТЭ-35 №017544. Як в довідці лікарсько-трудової експертної комісії серії И-73 №480314, так і у витягу з акту огляду до довідки серії ВТЭ-35 №017544 зазначений діагноз ОСОБА_1 шизофренія. Для реалізації позивачем права на отримання пенсії по інвалідності рішенням виконавчого комітету Котелевської селищної Ради Народних депутатів Котелевського району Полтавської області від 27.10.1992 №160 йому, як недієздатній особі, було призначено опікуна ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого Котелевським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим виплату пенсії по пенсійній справі позивача було припинено з 01.01.2019 (розпорядження від 15.12.2018, лист Управління з координації та контролю за виплатою пенсії ГУПФУ в Полтавській області від 03.01.2019 №10/04.4-62/14). На дату винесення управлінням рішення 27.03.2019 №10 будь яке судове рішення про відновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 або призначення йому іншої особи опікуном на адресу управління ПФУ не надходило. Враховуючи викладене, управління відмовило в поновленні виплати пенсії по інвалідності позивачу.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) є інвалідом 2 групи від загального захворювання, інвалідність останньому призначена безстроково, що підтверджується випискою з акту огляду у ВТЭК серія ВТЭ-35 №017544 від 21.09.1992 (а.с. 21).

Згідно довідки Чутівського ОУПФУ від 13.05.2019 №780/04-19 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Чутівському ОУПФУ як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 27).

Розпорядженням від 15.12.2018 Чутівське ОУПФУ призупинило виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в зв`язку зі смертю його опікуна ОСОБА_2 з 01.01.2019 (а.с. 50-51).

18.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Чутівського ОУПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності.

Рішенням Чутівського ОУПФУ від 27.03.2019 №10 ОСОБА_1 відмовлено в поновленні виплати пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю документально підтверджених фактів відновлення його цивільної дієздатності та/або призначення йому піклувальника відповідно до частини 1 статті 37 Цивільного кодексу України.

Позивач, не погодившись з призупиненням виплати належної йому пенсії по інвалідності та рішенням про відмову у поновленні виплати пенсії від 27.03.2019 №10, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 3 статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 1 статті 49 Закону №1058-IV Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення про відмову у поновленні виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , в якості підстави для його винесення управління зазначає, що аналіз документів, наявних в пенсійній справі ОСОБА_1 показав, що до 15.12.2018 для реалізації ним права на отримання пенсії по інвалідності рішенням Котелевської селищної ради Народних депутатів Котелевського району Полтавської області від 27.10.1992 №160 ОСОБА_1 , як недієздатній особі, було призначено опікуна ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого Котелевським районним відділом ДРАЦ, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дату винесення цього рішення будь яке судове рішення про відновлення цивільної дієздатності ОСОБА_1 або призначення йому іншої особи опікуном на ім`я Чутівського ОУПФУ не надходило.

При цьому, управлінням на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення надано до суду наступні документи:

- рішення Котелевської селищної ради Народних депутатів Котелевського району Полтавської області від 31.05.1979 №53, згідно з яким за заявою громадянки ОСОБА_4 останню призначено опікуном над її недієздатним чоловіком ОСОБА_1 1939 року народження (а.с. 40);

- рішення Котелевської селищної ради Народних депутатів Котелевського району Полтавської області від 27.10.1992 №160, згідно з яким за заявою громадянина ОСОБА_2 останнього призначено опікуном над його недієздатним братом ОСОБА_1 1939 року народження (а.с. 45);

- видане Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 17.12.2018 свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який являвся опікуном свого брата ОСОБА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 17.12.2018 складено відповідний актовий запис за №301 (а.с. 49).

Ознайомившись з вказаними документами, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 24 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Згідно з приписами статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідачем суду не надано жодних документальних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 в судовому порядку визнавався недієздатним.

Згідно з випискою з акту огляду у ВТЭК серія ВТЭ-35 №017544 від 21.09.1992 ОСОБА_1 дійсно встановлено 2 групу інвалідності безстроково, діагноз ВТЭК шизофренія без приписки про недієздатність останнього (а.с. 21).

При цьому, 2 група інвалідності ОСОБА_1 встановлювалася ще довідкою ВТЭК спец псих Полтавською серія И-73 №480314 від 01.05.1980, яка містить виключно трудову рекомендацію непрацездатний та не містить записів щодо визнання останнього недієздатним (а.с. 20).

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Котелевської центральної районної лікарні від 12.02.2019 №262 громадянин ОСОБА_1 являється дієздатною особою, даних про те, що він був в минулому визнаний недієздатним немає, згідно виписки з акту огляду серія И НОМЕР_4 останній лише визнаний непрацездатним (а.с. 22).

Поряд з цим, за змістом листа Котелевського районного суду Полтавської області від 15.05.2019 №57/19 у 1979 році позовна заява про визнання недієздатним ОСОБА_1 , 05.02.1939 до суду не надходила та рішення судом не виносилося (а.с. 23).

Відповідно до інформації, зазначеної Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області в листі від 20.05.2019 №Т-02-07/73, інформація та копії документів, на підставі яких приймалося рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Народних депутатів від 31.05.1979 №53 «Про призначення опікуном громадянки ОСОБА_3 над її чоловіком ОСОБА_1 » в селищній раді відсутні (а.с. 29).

За викладених обставин, зважаючи на відсутність документальних доказів на підтвердження визнання ОСОБА_1 недієздатним в установленому законодавством порядку, суд доходить висновку, що виплата пенсії по інвалідності останньому припинена пенсійним органом з 01.01.2019 безпідставно та необґрунтовано, та як наслідок, у останнього не було правових підстав для відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати такої пенсії.

Таким чином, на переконання суду позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Чутівського ОУПФУ про відмову у поновленні виплати пенсії від 27.03.2019 №10 та зобов`язання управління поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, оскільки в даній справі позивач не заявляє вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження Чутівського ОУПФУ від 15.12.2018, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та задля ефективного відновлення прав позивача визнати протиправним та скасувати розпорядження Чутівського ОУПФУ від 15.12.2018 про призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Відтак, позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

З приводу клопотання ОСОБА_1 про допущення до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення пенсії за один місяць суд зазначає, що за приписами пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

В даній справі, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, про обґрунтованість яких суд дійшов висновку під час її розгляду, носять зобов`язальний характер та не стосуються стягнення з Чутівського ОУПФУ конкретної суми пенсійних виплат, а відтак, з огляду на приписи статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні з огляду на звільнення позивача, як інваліда 2 групи, від сплати судового збору за подання даного позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (провулок Центральний, 4-а, смт Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 38800, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 15 грудня 2018 року про призупинення виплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії по інвалідності.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 27 березня 2019 року №10 про відмову ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Чутівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) нарахування та виплату пенсії по інвалідності з 01 січня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава