Справа № 240/9498/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 липня 2019 року м. Житомир

справа № 240/9498/19

категорія 102000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які звернулися до суду в інтересах ОСОБА_3 до Коростенського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом в інтересах своєї дочки ОСОБА_3 в якому просять:

- визнати протиправною відмову Коростенського районного відділу управління Державної міграційної служби в Житомирській області у видачі ОСОБА_3 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Коростенський районний відділ управління Державної міграційної служби в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про її батьків, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Перевіряючи адміністративний позов на його відповідність вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає положенням даної статті з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як свідчить зміст позовної заяви та додані до неї документи, позивачі просять визнати протиправною відмову Коростенського районного відділу управління Державної міграційної служби в Житомирській області у видачі ОСОБА_3 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки, викладену у листах відповідача від 25.10.2017 №22/2891 та від 14.12.2018 №22/В-154.

З огляду на викладене, саме з 25.10.2017 та 14.12.2018 слід обраховувати строк звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права. До суду з даним позовом звернулись 17.07.2019 (через відділення поштового зв"язку), тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску позивачі до суду не надали.

Суд зауважує, що положеннями п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Позивачами у позовній заяві не вказано яким саме чином оскаржувані дії відповідача порушують їх особисті права, свободи та інтереси.

Суд зазначає, що ч.7 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З цього приводу суд зазначає, що нормами ч.1 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Згідно з частиною 1 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до ч.1 ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до ч.2 ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Суд зазначає, що момент набуття адміністративно процесуальної дієздатності визначається на момент звернення до суду за захистом порушеного права, а не на момент виникнення спірних правовідносин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.2001.

Оскільки ОСОБА_3 на момент звернення до суду із даним позовом досягла повноліття та набула адміністративної процесуальної дієздатності з 09.06.2019, то позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть бути її законними представниками в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

З даним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду 17.07.2019 (здали позовну заяву до відділення поштового зв"язку), тобто на час звернення до адміністративного суду ОСОБА_3 мала право на власний розсуд розпоряджатися своїми правами, особисто брати участь у судовому процесі (самопредставництво) та (або) через представника, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, необхідно уточнити підстави звернення до суду в інтересах іншої особи та докази на їх підтвердження, або уточнити статус позивача у даній справі.

Також суд вважає необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі уточнення змісту позовної заяви та визначення позивачем безпосередньо ОСОБА_3 , як особи яка досягла повної адміністративної процесуальної дієздатності, необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI, або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання до суду даної позовної заяви, слід обраховувати відповідно до розміру ставок, встановлених Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII), (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено ставку судового збору 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн.

Абзацом 2 ч.3 ст.6 Закону №3674-VI, передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вищевикладеного позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачам строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску;

- заяви про уточнення підстав звернення до суду в інтересах іншої особи та доказів на їх підтвердження, або уточнення статусу позивача у даній справі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які звернулися до суду в інтересах ОСОБА_3 до Коростенського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Встановити позивачам строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачам, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений судом строк позовну заяву буде повернено.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Горовенко