Справа № 160/2474/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Справа № 160/2474/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради, в якому позивач просить:
В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , проте фактично проживає з сином окремо від чоловіка, хоча останній надав прихисток позивачу з сином у зв`язку з проведенням антитерористичної операції.
Також, ухвалою суду від 22.03.2019 року у даній справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що оскільки у чоловіка ОСОБА_1 у власності перебуває частина житлового приміщення, позивачу у відповідності до вимог законодавства відмовлено у надані щомісячної адресної допомоги. Крім того, щодо п.2 позовних вимог, то відповідач зазначив, що до повноважень управління не відноситься скасування рішень комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
У зв`язку з проведення антитерористичної операції позивач з сином покинула територію Луганської області та переїхала до м.Дніпро.
В подальшому, позивач написала заяву до управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про надання щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р № 505. Таку допомогу було призначено з 03.11.2015 по 19.01.2018р. у розмірі 884 грн., з 20.01.2018 по 21.11.2018р. у розмірі - 1000 грн.
Відповідно до заяв Позивача, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», управлінням було призначено щомісячну адресну допомогу за періоди: з 03.11.2015 по 02.05.2016р. в сумі 884,00 грн.; з 20.05.2016 по 19.11.2016р. в сумі 884,00 грн.; з 21.11.2016 по 20.05.2017р. в сумі 884,00 грн.; з 22.05.2017 по 21.11.2017р. в сумі 884,00 грн.; з 22.11.2017 по 19.01.2018р. в сумі 884,00 грн.; з 20.01.2018 по 21.05.2018р. в сумі 1000,00 грн.; з 22.05.2018 по 21.11.2018р. в сумі 1000,00 грн.
22.11.2018р. позивач надала до управління заяву про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк.
У ході призначення на виконання п. 10 Порядку управлінням проведено перевірку достовірності наданої інформації, за результатами якої було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, чоловік, позивача ОСОБА_2 , з 15.10.2004р. володіє частиною житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично мешкає позивач з 03.11.2014р. по теперішній час.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. (далі - Порядок № 505) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Згідно з п. 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Таким чином, чинним законодавством чітко передбачено, що у випадку коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення грошова допомога не призначається.
Судом встановлено та не заперечується позивачем, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , проте фактично проживає з сином окремо від чоловіка, хоча останній надав прихисток позивачу з сином у зв`язку з проведенням антитерористичної операції.
Згідно ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Тобто, позивачем з ОСОБА_2 шлюб у встановлений законодавством спосіб не припинено.
З огляду на вищевикладене, відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства правомірно відмовлено в призначенні грошової допомоги позивачу.
Щодо п.2 позовних вимог, суд зазначає наступне.
Як зазначив відповідач, управлінням було призначено позивачу щомісячну адресну допомогу за періоди: з 03.11.2015 по 02.05.2016 в сумі 884,00 грн.; з 20.05.2016 по 19.11.2016 в сумі 884,00 грн.; з 21.11.2016 по 20.05.2017 в сумі 884,00 грн.; з 22.05.2017 по 21.11.2017 в сумі 884,00 грн.; з 22.11.2017 по 19.01.2018 в сумі 884,00 грн.; з 20.01.2018 по 21.05.2018 в сумі 1000,00 грн.; з 22.05.2018 по 21.11.2018 в сумі 1000,00 грн.
Судом встановлено, що позивач не має права на призначення грошової допомоги у зв`язку з тим, що будь-хто із членів сім`ї (чоловік позивача) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення.
При цьому суд зазначає, що п.6 Постанови №505 в період з 07.10.2014 року по 03.06.2017 року мав наступні редакції:
грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції;
грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (в редакції, яка набрала чинності 23.04.2015 року);
грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану (в редакції, яка набрала чинності 03.06.2017 року).
Таким чином, п.6 Постанови №505 в період з 07.10.2014 року по 03.06.2017 року не передбачав такої умови при непризначені грошової допомоги як наявність у власності будь-кого із членів сім`ї частини житлового приміщення.
З огляду на вищевикладене, не є переплатою сума виплаченої грошової допомоги за період з 03.11.2015 по 02.05.2016р. в сумі 884,00 грн.; з 20.05.2016 по 19.11.2016р. в сумі 884,00 грн.; з 21.11.2016 по 20.05.2017р. в сумі 884,00 грн.; з 22.05.2017 по 21.11.2017р. в сумі 884,00 грн.
Однак, суд зазначає, що постановою КМУ від 08.06.2016р. № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок).
Згідно з абз.1 п.10 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня складення акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (крім осіб, зазначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку) та отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати.
Пунктом 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365 визначено, що комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого подання
За результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї або інших документів, визначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати (п.12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365).
Відповідно до п.14 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат № 365, у разі прийняття рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати комісія не пізніше наступного робочого дня надсилає копію такого рішення органові, що здійснює соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.
Рішення комісії про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати може бути оскаржене до суду (п.16 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат №365).

Суд звертає увагу, що позивач звернувся з позовними вимогами до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради, а не до виконкому вказаної ради, при якій створено вищевказану комісії.

З огляду на вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.139 КАС України, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір не повертається.

Керуючись ст.ст.243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова