Справа № 540/1236/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1236/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі:

представника позивача - Фінкевича В.Г. ,

представника відповідача - Гордієнка К.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний завод" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та сскасування наказу від 10.06.2019 р. № 758,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Херсонський нафтопереробний завод» (далі - позивач, ПрАТ «ХНЗ») звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.06.2019 р. № 758 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Херсонський НПЗ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2019 року ПрАТ «ХНЗ» отримав від Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС) копію наказу від 10.06.2019 року №758 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «Херсонський НПЗ» (код 34785383)» (далі - Наказ).

В даному наказі визначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «Херсонський НПЗ» з 26 червня 2019 року тривалістю 1 робочий день. Підставою проведення вищезазначеної перевірки є п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 ст. 78, п. 79.1 та п. 79.2 ст.79 ПК України, без зазначення у змісті наказу висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Прийняттю наказу передувало отримання 06.11.2018 року підприємством від відповідача листа від 31.10.2018 року №11483/10/21-22-12-04-11 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», в якому ГУ ДФС запитував надати пояснення та їх документальне підтвердження з приводу орендної плати за користування позивачем земельною ділянкою площею 258,3810 га за 2016-2018 роки.

ПрАТ «Херсонський НПЗ» на вищезазначений запит відповідача у визначений ПК України термін надало відповідь (лист №1-76 від 26.11.2018р.) у повному обсязі згідно запиту від 31.10.2018 року №11483/10/21-22-12-04-11 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)».

Інших запитів ПрАТ «Херсонський НПЗ» від відповідача в порядку п. 73.3 ст. 73 ПК України з приводу орендної плати за користування земельною ділянкою площею 258,3810 га за 2016-2018 роки не отримувало.

У зв`язку з цим позивач вважає, що підстави (п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 ПК України) для проведення позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ХНЗ», як нібито наслідок ненадання позивачем протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту у відповідача відсутні.

Окрім зазначеного, позивач звертає увагу також на те, що запит контролюючого органу не відповідає вимогам п.73.3 ст. 73 ПК України від 31.10.2018 року №11483/10/21-22-12-04-11 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», оскільки він не містить усіх визначених п. 73.3 ст. 73 ПК України необхідних реквізитів.

У зв`язку з цим ПрАТ «ХНЗ» мало право взагалі не надавати відповідь на лист відповідача.

На підставі зазначеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС) від 10.06.2019 року №758 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Херсонський НПЗ";

- заборони Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснювати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний завод" на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.06.2019 року №758 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Херсонський НПЗ".

Ухвалою суду від 21.06.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 09.07.2019 року.

Ухвалою від цієї ж дати частково задоволено клопотання позивача про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.06.2019 року №758 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Херсонський НПЗ" до набрання чинності судовим рішенням у даній справі.

04.07.2019 року відповідачем надано відзив на позов згідно якого ГУ ДФС заявлений позов не визнає з наступних підстав.

Так, відповідачем було отримано лист Херсонської міської ради від 03.10.2018 №02-37409 стосовно можливих порушень з боку ТОВ «ХНЗ» при обчисленні орендної плати за землю в розрізі невірного використання позивачем коефіцієнту функціонального призначення, а саме, що при обчисленні зобов`язань з орендної плати за землю позивач використовує коефіцієнт функціонального призначення 0,5.

На підставі викладеного, відповідачем було направлено на адресу позивача запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 31.10.2018 №11483/10/21-22-12-04-11 у порядку пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

З наданої відповіді від 26.11.2018 №1-76 вбачається, що позивачем при обчисленні орендної плати за землю дійсно використовується коефіцієнт функціонального призначення 0,5.

Разом з тим, за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області викладену у листі від 09.11.2018 №8-21-0.172-306/118-18, при розрахунку нормативної грошової оцінки з 01.01.2016 необхідно застосовувати коефіцієнт функціонального призначення 1,2.

Таким чином, оскільки наданими поясненнями та їх документальним підтвердженням сумніви про можливі порушення з боку позивача не усунуті, відповідачем винесено наказ від 10.06.2019 №758 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

В обґрунтування зазначеної правової позиції посилається на судову практику Верховного Суду, наведену в постанові від 01.08.2018 року по справі №804/2070/15 та Верховного Суду України в постанові від 16.02.2016 року по справі №826/12651/14.

Виходячи з викладеного вище, відповідач просить відмовити в задоволенні позову ПрАТ «ХНЗ»

В судове засідання призначене на 09.07.2019 року сторони з`явились, за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 16.07.2019 року.

12.07.2019 року ПрАТ «ХНЗ» надано відповідь на відзив, в якій підприємство зазначає, що посилання в оскарженому наказі виключно на норми закону без зазначення підстав, визначених у них, свідчить про порушення порядку призначення перевірки та прийняття наказу. Додатково позивач зазначає, що перевірка була призначена безпідставно, оскільки надана відповідь на запит контролюючого органу повністю усуває будь-які сумніви про можливі порушення податкового законодавства.

На підставі зазначеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання, призначене на 17.07.2019 року представники сторін з`явились. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, покликаючись на доводи викладені в відзиві на позов.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідачем направлено запит № 11483/10/21-22-12-04-11 від 31.10.2018 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо обчислення орендної плати за землю, що перебуває в користуванні позивача, який отримано підприємством 06.11.2018. 26.11.2018 року за вихідним № 1-76, позивачем надано відповідь на вище зазначений запит про надання інформації та її документально підтверджено додатками (до відповіді додано 7 документів).

10.06.2019 року відповідачем винесено наказ № 758 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «Херсонський НПЗ» (код 34785383), яким визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з 26.06.2019 року тривалістю 1 робочий день. Перевірку визначено провести за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року з питання повноти обчислення податкових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, а саме, за земельну ділянку площею 258,3810 га на території Херсонської міської ради, надану в оренду згідно договору оренди, зареєстрованим 25.01.2008 за №21.

Позивач, не погодившись з даним наказом, оскаржив його до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Так, до обов`язків платника податків, окрім іншого, входить: подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством. (пп. 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

Відповідно п.73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу може бути надано в електронному або паперовому вигляді на вибір платника податків.

У разі, якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, іншими банками безоплатно у порядку і обсягах, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. (п.75.1 ст. 75 ПК України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. (пп. 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України)

Відповідно п. 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

З аналізу викладеного вбачається, що контролюючий орган приймаючи оскаржений наказ № 758 від 10.06.2018 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «Херсонський НПЗ» діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства, зокрема, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки на надісланий відповідачем до ПрАТ «Херсонський НПЗ» обов`язковий запит про надання документів та письмових пояснень, позивачем було належним чином виконано вимоги контролюючого органу щодо надання пояснень та документального їх підтвердження.

Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що на запит контролюючого органу від 31.10.2018 року №11483/10/21-22-12-04-11 була надана відповідь від 26.11.2018 року №1-76 із наданням відповідних пояснень на запитувану відповідачем інформацію та їх документального підтвердження (в тому числі, й документи, які відповідач в запиті визнав обов`язковими до надання: договори оренди земельної ділянки від 15.11.2007 року, додаткових угод від 17.02.2010 року, 18.02.2010 року, витяг з технічної документації від 29.12.2009 року)

Жодної відповіді, пояснень та обґрунтувань, які саме документи не були надані позивачем відповідачу на виконання приписів, вказаних обов`язкових запитів контролюючого органу від ГУ ДФС, не надходило, додаткові запиті з приводу отриманої відповіді не надсилались.

Натомість, 10.06.2019 року, через півроку після отриманої від позивача відповіді на запит, ГУ ДФС прийнято оскаржений наказ.

З аналізу наведеного наказу вбачається, що він не містить конкретизованих підстав для проведення документальної позапланової перевірки позивача, обов`язковість зазначення яких передбачено підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. В наказі зазначений лише перелік норм Податкового кодексу України, на підставі яких він прийнятий: п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.1 п.78.41 ст. 78, п.79.1 та п.79.2 ст. 79.

В свою чергу, посилання виключно на норми Закону без зазначення підстав, визначених у них, свідчить про порушення порядку призначення перевірки та прийняття наказу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 22.01.2019 по справі №820/5124/16.

Особливої актуальності обов`язковість зазначення конкретної та розгорнутої підстави для проведення позапланової перевірки набуває в даному випадку, коли оскаржений наказ винесено через шість місяців після виникнення (на думку контролюючого органу) обставин, що стали підставою для його прийняття.

Додатково суд зазначає, що оскаржений наказ від 10.06.2019 року №758 є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржене рішення фіскального органу, через відсутність конкретних підстав для проведення перевірки, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації прав платника податків, зокрема, щодо його оскарження.

Як висловився Верховний Суд в постанові від 26.02.2019 року по справі №826/9082/15, встановлені главою 8 розділу II Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само, на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75 - 81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Крім того, наказ, серед іншого, не містить зазначень, які саме запитувані документи не були надані позивачем, чому недостатньо (або відсутні необхідні) наданих позивачем документів для виконання покладених на відповідача функцій, зокрема, щодо підтвердження чи спростування фактів щодо можливого порушення позивачем положень податкового законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки контролюючим органом у встановлені чинним податковим законодавством строки були отримані відповіді на обов`язкові запити та отримано надані позивачем відповідні документи на підтвердження наданої інформації, враховуючи положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскаржений наказ ГУ ДФС № 758 від 10.06.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ХНЗ» було прийнято контролюючим органом з порушенням вимог Податкового кодексу України, а тому він підлягає скасуванню.

Також, суд звертає увагу сторін, що з викладених підстав та за аналогічних обставин було скасовано рішення фіскального органу Верховним Судом 21.06.2019 року, про що зазначено в постанові суду касаційної інстанції у справі №820/420/18.

Водночас, суд в даному рішенні не надає оцінку доводам позивача щодо недоліків запиту контролюючого органу від 31.10.2018 року №11483/10/21-22-12-04-11 (невідповідність вимогам п.73.3 ст.73 ПК України), оскільки, на думку суду, ПК України передбачає спосіб захисту прав підприємства в такому випадку - звільнення платника податку від обов`язку надавати відповідь на такий запит (п.73.3 ст.73 ПК України). Оскільки відповідь позивачем надана, то підстав вважати запит таким, що порушує права підприємства у суду немає.

Відносно посилань представника відповідача на судову практику Верховного Суду, викладену в постанові від 01.08.2018 року по справі №804/2070/15 та Верховного Суду України в постанові від 16.02.2016 року по справі №826/12651/14 суд зазначає наступне.

Так, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень розгляд справи №804/2070/15 закінчився 06.07.2015 року. Судом першої інстанції позов залишено без розгляду. Рішення апеляційної та/або касаційної інстанції в зазначеній справі не приймалось.

Також, суд не враховує посилання відповідача на висновок Верховного Суду України в постанові від 16.02.2016 року по справі №826/12651/14, оскільки він зроблений за умови редакції ПК України станом на 20.05.2014 року та стосується лише однієї з підстав, обраних судом для скасування оскарженого наказу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У зв`язку з тим, що відповідачем не надано доказів правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень, що були предметом дослідження в рамках даної адміністративної справи, суд вважає позовні вимоги підприємства такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 229, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.06.2019 р. № 758 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ "Херсонський НПЗ".

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, пр-т Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "Херсонський нафтопереробний завод" (73009, м.Херсон, вул. Нафтовиків, 52, ) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 липня 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 111010000