Справа № 821/2029/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 821/2029/17

адміністративне провадження № К/9901/10052/19; № К/9901/14594/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Яковенко М. М.,

суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 821/2029/17

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду (суддя Хом`якова В. В.) від 19 лютого 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Димерлій О. О., Осіпов Ю. В., Бітов А. І.) від 01 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив:

- визнати дії відповідача протиправними та стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821/334/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області), за період з 13 травня 2016 року по 13 грудня 2017 року, в сумі 292184,84 грн. на картковий рахунок позивача за № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк»;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі в частині сплати ОСОБА_1 відповідачем середнього заробітку за час затримки виконання рішення судів в сумі 292184, 84 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 821/334/16 від 12 травня 2016 року, позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - ГУ ДФС у Херсонській області), Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області задоволений частково: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 19 лютого 2016 року № 16-0 «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено останнього на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ Міністерства доходів і зборів України у Херсонській області з 20 лютого 2016 року; стягнуто з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2016 року по 12 травня 2016 року у сумі 10461,00 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів; стягнуто з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь позивача надбавку за вислугу років, за період з липня 2014 року по квітень 2015 року, включно у сумі 226,45 грн., індексацію заробітної плати, за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року, у сумі 3244,16 грн., надбавку за високі досягнення, за період з липня 2014 року по квітень 2015 року, включно у сумі 113,21 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1711,80 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

08 червня 2017 року Вищий адміністративний суд України, розглянувши касаційні скарги, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року скасував в частині поновлення позивача в Новокаховській ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області та змінено у цій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року. Поновлено позивача на посаді першого заступника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. 22 вересня 2017 року ОСОБА_1 отримано виконавчий лист № 392 та направлено до ДФСУ.

Також, 04 жовтня 2017 року аналогічні матеріали з оригіналом виконавчого листа було направлено до Міністерства Юстиції України.

На думку позивача, ДФС України не вжито жодної дії щодо відновлення права позивача на працю. Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 18 липня 2017 року позивачу було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2016 року по 12 травня 2016 року у сумі 10461,00 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів, тому останній просить стягнути середній заробіток за період затримки з 13 травня 2016 року по день подання заяви - 19 грудня 2017 року.

3. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 205406,59 грн. середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень по справі № 821/334/16 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, за період 13 травня 2016 року - 19 лютого 2018 року.

В решті вимог відмовлено.

4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду частково задоволено апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної фіскальної служби України.

Скасовано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 на картковий рахунок в АТ «Ощадбанк», 259691,85 грн. середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень по справі № 821/334/16 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, за період з 13 травня 2016 року по 07 вересня 2018 року, з відрахуванням утриманих з названої суми середнього заробітку податків та інших обов`язкових платежів.

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі , а саме:

- стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення судів у справі № 821/334/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області за період з 13 травня 2016 року по 13 вересня 2018 року в сумі 554268,60 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Стрелець Т. Г. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Білоус О. В., Желтобрюх І. Л.

7. Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження та відкрито касаційне провадження.

8. 17 травня 2019 року до Верховного Суду від Державної фіскальної служби України надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

9. 20 травня 2019 до Верховного Суду від Державної фіскальної служби України надійшла касаційна скарга, в якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року в повному обсязі та рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року в частині задоволення позовних вимог, в іншій частині - рішення залишити в силі.

10. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Стрелець Т. Г. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Білоус О. В., Желтобрюх І. Л.

11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 433/0/78 від 22 травня 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Стрелець Т. Г., що унеможливлює її участь у розгляді касаційної скарги.

12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Дашутін І. В., Шишов О. О.

13. Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2019 року поновлено Державній фіскальній службі України строк на касаційне оскарження та відкрито касаційне провадження.

14. Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2019 року об`єднано в одне провадження для спільного розгляду, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 06 червня 2014 року по 19 лютого 2016 року займав посаду першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області.

16. Наказом голови комісії з реорганізації Міндоходів України від 19 лютого 2016 року № 16-о позивача звільнено з посади першого заступника Новокаховьскої ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області за скороченням штатної чисельності.

17. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 821/334/16 від 12 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 19 лютого 2016 року № 16-0 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено позивача на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Херсонській області з 20 лютого 2016 року, стягнуто з Новокаховської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2016 року по 12 травня 2016 року у сумі 10461,00 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів, стягнуто надбавку за вислугу років у сумі 226,45 грн., індексацію заробітної плати за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року у сумі 3244,16 грн., надбавку за високі досягнення за період з липня 2014 року по квітень 2015 року включно у сумі 113,21 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1711,80 грн. за період 20 лютого 2016 року по 01 березня 2016 року.

18. Постановою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року скасовано ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2016 року в частині поновлення ОСОБА_1 в Новокаховській ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області та змінено в цій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника Новакаховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області. В решті - судові рішення залишено без змін.

19. Позивач направив до ДФСУ виконавчий лист № 392, який отримано 22 вересня 2017 року.

20. Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ від 18 липня 2017 року № 77/10/21-0205-055 позивачу був виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2016 по 12 травня 2016 у сумі 10461,00 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів.

21. Податковим органом до суду першої інстанції надано лист в.о. директора Департаменту кадрової політики від 08 лютого 2018 року про те, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ перебуває в процесі виконання.

22. Вважаючи свої права порушеними в частині невиконання рішення суду щодо поновлення на посаді, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

23. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що згідно наказу ДФС України від 07 вересня 2018 року № 1617-0 «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 », позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 20 лютого 2016 року.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

24. Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції висновувався на тому, що з огляду на те, що постанова Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821/334/16 в частині поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області не виконана, тому позивач має право, відповідно до статті 236 КЗпП, на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

25. За розрахунком суду, розмір середнього заробітку за період 13 травня 2016 року - 19 лютого 2018 року становить суму 205406,59 грн.

26. Доводи відповідача про те, що були об`єктивні причини невиконання судового рішення щодо поновлення позивача на посаді не прийняті судом до уваги, як такі, що не підтверджені документально. Факти скорочення чисельності працюючих в Новокаховській ОДПІ, факт її ліквідації та створення Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не є тими обставинами, які перешкоджали відповідачу виконати зазначене судове рішення.

27. Розміри окладів за постановою КМУ № 292 від 06 квітня 2016 року та № 15 від 18 січня 2017 року суд не застосовував, оскільки відповідачем надано документальне підтвердження дійсних розмірів посадових окладів. Середній заробіток позивача не може перевищувати заробітку працюючого службовця на аналогічній посаді.

28. З огляду на положення ч. 1 ст. 267 КАС України (в редакції чинній на момент винесення судового рішення у справі) суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

В своєму ж клопотанні про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що дане рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконане, у зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права.

29. Апеляційний суд дійшов висновку, що правильно по суті вирішивши справу, суд першої інстанції помилково застосував норми Порядку № 100 щодо кількості днів прогулу за період з 13 травня 2016 року по 19 лютого 2018 року (дата винесення рішення суду першої інстанції), а саме суд першої інстанції вважав час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2016 року по 19 лютого 2018 року складає загалом 431 день, проте, за розрахунком суду апеляційної інстанції кількість днів за цей спірний період становить 444 дні (з 13 травня 2016 року по 31 грудня 2016 року - 162 дні, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року - 248 днів та з 01 січня 2018 року по 19 лютого 2018 року - 34 дні).

30. Крім того, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що на підставі наказу ДФС України від 7 вересня 2018 року № 1617-0 «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 », позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 20 лютого 2016 року.

31. З метою повного захисту прав і інтересів позивача, з урахуванням службової записки заступника начальника управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 26 лютого 2018 року № 40/21-22-05-01-29, суд апеляційної інстанції виходячи за межі позовних вимог дійшов висновку про стягнення з ДФС України на користь позивача 259691,85 грн. середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення по справі № 821/334/16 щодо поновлення позивача, за період з 13 травня 2016 року по 07 вересня 2018 року (дату прийняття названого вище наказу відповідача), що у відповідно до вимог Порядку № 100 загалом складає 585 днів вимушеного прогулу.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

32. Касаційні скарги обґрунтовані незаконністю та необґрунтованістю судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, які прийняті з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

33. В обґрунтування доводів касаційної скарги ОСОБА_1 наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу дійшли помилкового висновку при визначенні розміру посадового окладу, не врахувавши при цьому постанови КМУ № 292 від 06 квітня 2016 року та № 15 від 18 січня 2017 року. Крім того, судами безпідставно відмовлено у встановлені судового контролю.

34. ДФС України в доводах касаційної скарги наголошує на відсутності підстав для задоволення вимог позивача, тому як виконати рішення суду першої інстанції в частині поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не представлялося можливим, оскільки 30 вересня 2015 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області. Затримка виконання судового рішення про поновлення на роботі відбулась з поважних причин, вина відповідача в такому випадку відсутня, а тому з урахуванням ст. 236 КЗпП відповідач позбавлений обов`язку на виплату середнього заробітку за весь час затримки.

35. Також ДФС вважає, що відлік часу періоду затримки виконання рішення суду повинен здійснюватися з 08 червня 2017 року (з дати прийняття постанови ВАСУ по справі № 821/334/16) по 19 лютого 2018 року (по дату прийняття рішення суду першої інстанції).

36. ДФС наголошує на допущеній помилці судом апеляційної інстанції розрахунку кількості робочих днів за період з 13 травня 2016 року по 07 вересня 2018 року замість 581 дня, судом помилково обчислено 585 днів, що складає 4 дні, в зв`язку з чим обчислений розмір виплати повинен був зменшений на 2259,32 грн.

37. Крім того, ДФС зазначає про відсутність підстав у суду апеляційної інстанції на вихід за межі заявлених позивачем позовних вимог.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

38. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

39. Спору між сторонами щодо фактичних обставин справи встановлених судами обох інстанції по суті відсутній. Основними спірними питаннями в межах справи з огляду на доводи скаржників, є надання належної правової оцінки характеру спірних правовідносин стосовно наявності або відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення по справі № 821/334/16 щодо поновлення позивача на роботі, правильності обчислення середнього заробітку та його період.

40. Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Частиною 2 ст. 257 цього Кодексу встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. При цьому п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно. Аналогічні приписи містить ст. 235 КЗпП України.

41. Частиною 4 ст. 257 КАС України, законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

42. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

43. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

44. Як встановлено судами попередніх інстанцій, правомірність звільнення позивача з відповідної посади перевірено у судовому порядку. Судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 був незаконно звільнений 19 лютого 2016 року, а тому ДФС України було зобов`язано поновити на попередній посаді, а в подальшому при ліквідації установи, у новоутвореній Новокаховській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

45. Положеннями ст. 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

46. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що поновлення позивача на роботі повинно було виконано відповідачем негайно, тобто вже наступного робочого дня, незалежно від реалізації позивачем процедури примусового виконання цього судового рішення. Затримка роботодавцем виконання судового рішення про поновлення на роботі прирівнюється до вимушеного прогулу працівника, тому в такому випадку роботодавець зобов`язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки. Такі висновки судів відповідають вимогам ст. 236 КЗпП України.

47. Суд вважає безпідставними доводи ДФС про те, що мали місце перешкоди у виконанні рішення суду першої інстанції в частині поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, та така затримка виконання судового рішення відбулась з поважних причин, вина відповідача в такому випадку відсутня, а тому з урахуванням ст.236 КЗпП відповідач позбавлений обов`язку на виплату середнього заробітку за весь час затримки.

48. Суд наголошує, що порушення прав позивача було обумовлено саме протиправними діями з боку відповідача, які призвели до безпідставного звільнення з роботи, що стало наслідком необхідності для ОСОБА_1 здійснювати відновлення свого порушеного права в судовому порядку. У випадку відсутності допущення порушень з боку ДФС України щодо незаконного звільнення позивача, це не призвело до відповідної необхідності відновлення в такий спосіб прав позивача, та як наслідок необхідності здійснити виплату середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення.

49. Положення ст.236 КЗпП України, це є логічним та справедливим продовженням захисту порушених прав незаконно звільненої особи у разі затримки таким органом виконання рішення. Наведені ДФС обставини неможливості виконати судове рішення, як то проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області, не встановлюють правової можливості та не спростовують обов`язку такої особи відновити порушене права позивача у спосіб визначений ст. 236 КЗпП України. Стаття 236 КЗпП України не вказує на такі обставини, як на підставу для не нарахування середнього заробітку за весь цей період затримки.

50. Суд вважає безпідставними доводи ДФС щодо допущення порушення судом апеляційної інстанції процесуального законодавства та безпідставного виходу судом за межі заявлених позовних вимог.

51. За встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи, позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 20 лютого 2016 року на підставі наказу ДФС України від 7 вересня 2018 року № 1617-0 «Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 ».

52. Правовий аналіз положень ст. 236 КЗпП України дає підстави для висновку, що часом, яким закінчується виконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого на посаді, є час його фактичного виконання. Саме по час такого фактичного виконання підлягає нарахуванню та стягненню середній заробіток за час такої затримки.

53. Позивач при зверненні з позовом до суду, просив здійснити захист порушеного його права шляхом стягнення середнього заробітку у визначений спосіб по 13 грудня 2017 року. Судом першої інстанції вимоги позивача задоволенні по 19 лютого 2018 року, тобто станом по час прийняття судового рішення. Судом апеляційної інстанції, з огляду на положення ч. 2 ст. 9 КАС України та встановлені обставини справи вимоги задоволенні по 07 вересня 2018 року, тобто по час фактичного виконання рішення.

54. Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

55. Як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

56. Отже, з метою повного захисту прав і інтересів позивача суд апеляційної інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що узгоджується та відповідає вимогам ч. 2 ст. 9 КАС України, про необхідність та можливість задовольнити вимоги позивача по час фактичного виконання судового рішення з боку відповідача, яким припиняються спірні правовідносини. Задоволення поза межами заявлених у позовній заяві вимог, є належним та дієвим способом відновлення порушеного права позивача, та усуває надмірний тягар для позивача ще раз звертатися до суду за захистом свого порушеного права за інший період, неохоплений періодом заявлених та задоволених вимог при розгляді справи судом першої інстанції.

57. Суд також не погоджується з доводами ДФС щодо необхідності відліку часу періоду затримки виконання рішення суду починаючи з 08 червня 2017 року, а саме по даті прийняття постанови ВАСУ по справі № 821/334/16.

58. Згідно рішення Вищого адміністративного суду України відбулася зміна постанови Херсонського окружного адміністративного суду в частині визначення посади ОСОБА_1 , а сама суть спірного питання залишалась незміною, тому жодних підстав вважати строк відліку такого періоду з часу прийняття судом касаційної інстанції постанови немає.

59. Щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_1 в частині неправильного визначення при обчисленні судами попередніх інстанцій розміру посадового окладу, без врахувавши постанови Кабінету Міністрів України № 292 від 06 квітня 2016 року та № 15 від 18 січня 2017 року Суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

60. Положеннями постанов Кабінету Міністрів України № 292 від 06 квітня 2016 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та № 15 від 18 січня 2017 року № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» затверджені схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами праці з урахуванням юрисдикції державних органів. Позивач помилково вважає, що при обчисленні середнього заробітку та визначенні відповідного коефіцієнту коригування за час затримки виконання судового рішення відповідно до ст.236 КЗпП підлягає застосуванню посадові оклади, розмір яких визначений для працюючої особи за посадою першого заступника керівника державного органу 7754,00 грн. та 8100,00 грн. відповідно.

61. Як встановлено судами попередніх інстанції, розмір посадового окладу за посадою перший заступник начальника Новокаховської ОДПІ відповідно до штатного розпису затвердженого 15 червня 2016 року, згідно з наказом ДФС від 24 травня 2016 року № 465 «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів» та додатку № 3 до наказу ДФС від 24 травня 2016 року № 465 з 01 травня 2016 року становив 4583,00 грн.

В подальшому такий розмір посадового окладу за відповідною посадою продовжував змінюватися протягом 2017 - 2018 років відповідно до внесених змін до схем штатних розписів Новокаховської ОДПІ, що складало 5539,00 грн., 5655,00 грн., 5820,00 грн. відповідно.

62. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

63. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

64. Згідно п. 5 названого Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

65. Пунктом 8 Порядку, зокрема, визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

66. За змістом п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Коефіцієнт підвищення визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу), встановленого працівнику після підвищення, на тарифну ставку (посадовий оклад), що була встановлена до підвищення.

67. Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо невірного визначення судом першої інстанції кількості днів прогулу за період з 13 травня 2016 року по 19 лютого 2018 року в якості 431 день, проте правильним слід вважати за розрахунком суду апеляційної інстанції, що становить 444 дні.

68. Отже, Суд вважає, що при обчислені судами попередніх інстанцій середнього заробітку відповідно до Порядку № 100 з розмірів схем посадових окладів, затверджених в належний спосіб виходячи з штатного розпису умов оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів, обґрунтовано не застосували розміри окладів визначених за постановою КМУ № 292 від 06 квітня 2016 року та № 15 від 18 січня 2017 року, оскільки відповідачем надано документальне підтвердження дійсних розмірів посадових окладів, які були затверджені відповідними наказами ДФС України. Середній заробіток позивача не може перевищувати заробітку працюючого службовця на аналогічній посаді.

69. Щодо доводів ОСОБА_1 з приводу безпідставної відмови судами у встановлені судового контролю за виконанням судових рішень, Суд вважає, що при вирішенні цього спірного питання, прийняли цілком обґрунтоване рішення та не допустили порушення вимог ст. 382 КАС України.

70. Щодо доводів ДФС про допущенні судом апеляційної інстанції помилки при розрахунку кількості робочих днів за період з 13 травня 2016 року по 07 вересня 2018 року, Суд зазначає наступне.

71. Питання щодо визначення підстав для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, або з направленням справи на новий розгляд, врегульовано положеннями ст. 351, 353 КАС України.

72. Основними підставами для скасування таких судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

73. В межах розгляду цієї справи, судом апеляційної інстанції цілком обґрунтовано встановлений період з 13 травня 2016 року по 07 вересня 2018 року, протягом якого підлягає захисту порушене право позивача шляхом стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі. Зазначений період судом апеляційної інстанції обчислений як 585 днів, в той же час, такий строк у дійсності складає 581 робочих днів.

74. Враховуючи, що сам по собі період судом апеляційної інстанції визначений вірно, то зазначення 585 днів, як такий, що підлягає врахуванню при обчисленні кількості днів затримки, замість правильного 581 днів, Суд розцінює, як допущення арифметичної помилки, яка є фактично очевидною. Таким чином, не виключена можливість виправлення описок і очевидних арифметичних помилок допущених судом апеляційної інстанції в частині обчислення кількості днів та сум нарахування, що підлягають до стягнення, в порядку визначеному ст. 253 КАС України. Суд наголошує на тому, що не може бути скасовано правильно по суті вирішене та прийняте судове рішення з формальних причин.

75. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що касаційні скарги містять вимогу про скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року, проте зазначене рішення скасоване під час апеляційного перегляду та ухвалено нове рішення з приводу всіх позовних вимог, які містилися у адміністративному позові.

76. Отже, враховуючи викладене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог.

77. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

78. З огляду на наведене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

79. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року у справі 821/2029/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов