Справа № 1440/2276/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2276/18
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі за позовом приватного підприємства «Висотник» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року ПП «Висотник» (надалі - позивач) звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області (надалі - відповідач, ДФС), в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДФС №7 від 27.07.2018 року про визначення грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 1271107,00 грн. за основним платежем та 635553,50 грн. за штрафними санкціями, всього на суму в розмірі 1906660,50 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем не доведено неможливості виконання контрагентами робіт наявними у них силами та засобами з урахуванням видів та обсягів виконаних робіт. Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Висотник» є юридичною особою приватного права, що було зареєстроване в Миколаївському міському управління юстиції 14.07.1993 року, свідоцтво про державну реєстрацію від 14.07.1993 року №1006069. Відповідно до КВЕД профільними видами діяльності підприємства є будівництво житлових і нежитлових будівель (41.20.), інші спеціалізовані будівельні роботи, (43.99.). Позивач має: ліцензію на господарську діяльність з будівництва об`єктів IV та V категорії складності; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки (монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної безпеки; зберігання балонів із стисненим, зрідженим, вибухонебезпечним газом; роботи верхолазні, що виконуються на висоті 5 метрів і більше над поверхнею ґрунту, з перекриття або робочого настилу та роботи, що виконуються за допомогою підйомних і підвісних колисок, механічних підіймачів та будівельних підйомників; зведення, монтаж і демонтаж будинків, споруд, зміцнення їх аварійних частин; зварювальні, газополум`яні роботи); дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Для здійснення господарської діяльності позивач: на підставі договору оренди нерухомого майна №02/К від 30.10.2016 року, користується виробничою базою за адресою: м. Миколаїв, вул. Остапа Вишні, буд. 149/2 ; на підставі договору оренди вантажопідйомних механізмів №21/Л від 21.11.2013 року, позивач використовує у господарській діяльності вантажопідйомні механізми (крани); на підставі договору суборенди №3050 від 05.05.2016 року, монтажний стрілковий гусеничний кран марки МКГ-25БР для виконання будівельно-монтажних робіт; штатний розклад станом на 01.01.2016 року, штатний розклад станом на 01.01.2017 року, штатний розклад станом на 01.01.2018 року, про чисельність працюючих на підприємстві також свідчать податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого податку за формою 1-ДФ.

Як вбачається з акту перевірки №1504/14-29-14-07/19299540 від 14.06.2018 року (надалі - акт перевірки), в період з 01.06.2018 року по 07.06.2018 року ДФС, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Висотник» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «СІТІПРАЙС» () за квітень 2016 року, ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» () за травень 2016 року, ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» () за липень 2016 року, ТОВ «ХАРЛОУ» () за серпень 2016 року, ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ» () за листопад 2016 року, ТОВ «АТП 1996» () за грудень 2016 року, ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКО ЛАЇВ» () за липень 2017 року, ТОВ «АЛЬЯНС МЕГА» () за липень 2017 року, ТОВ «МІЛОУС» () за грудень 2017 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведених контрагентів-постачальників.

27.07.2018 року, на підставі висновків вказаної перевірки про порушення позивачем п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 1271107,00 грн., відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №7.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, відповідач обґрунтовує наявність порушення податкового законодавства з боку позивача доводами про те, що щодо підприємств контрагентів позивача ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», ТОВ «ХАРЛОУ», ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ», ТОВ «АТП 1996», ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ», ТОВ «АЛЬЯНС МЕГА», ТОВ «МІЛОУС» не було надано фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, тому неможливо встановити наявність на підприємстві власних основних фондів та інших нематеріальних активів, необхідних для здійснення господарської діяльності; відповідно до форми №20-ОГ1П у підприємств відсутні об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність; за формою 1ДФ, чисельність працюючих па підприємстві складала 1 особа, тому; надані до перевірки первинні документи є дефектними та не відповідають факту здійснення операцій, оскільки не підтверджують відображені в актах обсяги робіт, встановлено неспроможність ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», ТОВ «ХАРЛОУ», ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ», ТОВ «АТП 1996», ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ», ТОВ «АЛЬЯНС МЕГА», ТОВ «МІЛОУС» надавати будівельні послуги по ланцюгу постачання в адресу ПП «Висотник» в задекларованих об`ємах в зв`язку з відсутністю власних та залучених трудових ресурсів, виробничих потужностей, основних засобів, тощо, необхідних для здійснення господарської діяльності, що свідчить про порушення контрагентами податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, колегія суддів аналізує зміст тих порушень, які відображені в акті перевірки і які стали підставами для винесення спірного повідомлення-рішення, на предмет їх узгодженості з положеннями податкового законодавства, доведеності та відповідності фактичним обставинам справи.

Щодо підстав збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням.

Згідно висновків акту перевірки позивачем завищено податковий кредит за січень-травень, липень-серпень, листопад-грудень 2016 року, липень, грудень 2017 року, обчислений з вартості товарів (робіт, послуг), документально оформлених від контрагентів, джерело походження яких перевіркою не встановлено та документально не підтверджено на загальну суму ПДВ 1271107,00 грн., в тому числі:

- за квітень 2016 року на суму ПДВ 226700,00 грн. по операціям з ТОВ «СІТІПРАЙС»;

- за травень 2016 року на суму ПДВ 176624,00 грн. по операціям з ТОВ «АРТ СВІТ СТАР»;

- за липень 2016 року на суму ПДВ 260058,00 грн. по операціям з ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ»;

- за серпень 2016 року на суму ПДВ 133371,00 грн. по операціям з ТОВ «ХАРЛОУ»;

- за листопад 2016 року на суму ПДВ 136430,00 грн. по операціям з ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ»;

- за грудень 2016 року на суму ПДВ 47128,00 грн. по операціям з ТОВ «АТП 1996»;

- за липень 2017 року на суму ПДВ 157451,00 грн., в тому числі: по операціям з ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ» на суму ПДВ 90391,00 грн.; по операціям з ТОВ «АЛЬЯНС МЕГА» на суму ПДВ 67060,00 грн.;

- за грудень 2017 року на суму ПДВ 133345,00 грн. по операціям з ТОВ «МІЛОУС».

Податковий орган в акті перевірки не визнає правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ по операціям з цими контрагентами-постачальними, оскільки вважає, що такі операції в реальності не відбувались.

В акті перевірки наведені наступні обґрунтування такої позиції по кожному контрагенту-постачальнику:

- ТОВ «СІТІПРАЙС». На сторінці 19 акту перевірки зазначено: встановлено відсутність власних та залучених трудових ресурсів, виробних потужностей, основних засобів, тощо, необхідних для здійснення господарської діяльності. ТОВ «СІТІПРАЙС» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємства 31.05.2018 року за ознакою фіктивності. Порушено кримінальне провадження №0001229 стосовно осіб, якими в порушення норм діючого законодавства були створені суб`єкти підприємницької діяльності, зокрема, ТОВ «СІТІПРАЙС». Вирок від 12.12.2017 року по справі №757/24218/17-к.

- ТОВ «АРТ СВІТ СТАР». На сторінці 24 акту перевірки зазначено: встановлено відсутність власних та залучених трудових ресурсів, виробних потужностей, основних засобів, тощо, необхідних для здійснення господарської діяльності. ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємства 31.05.2018 року за ознакою фіктивності. Порушено кримінальне провадження №0001229 стосовно осіб, якими в порушення норм діючого законодавства були створені суб`єкти підприємницької діяльності, зокрема, ТОВ «АРТ СВІТ СТАР». Вирок від 12.12.2017 року по справі №757/24218/17-к.

- ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ». На сторінці 31 акту перевірки зазначено: встановлено відсутність власних та залучених трудових ресурсів, виробних потужностей, основних засобів, тощо, необхідних для здійснення господарської діяльності. Згідно податкової інформації ГУ ДФС у м. Києві щодо ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» за звітний період декларування ПДВ липень-жовтень 2016 року від 09.02.2017 року №4055/26-15-14-07-03, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями. ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємства 31.05.2018 року за ознакою фіктивності. Порушено кримінальне провадження №0001229 стосовно осіб, якими в порушення норм діючого законодавства були створені суб`єкти підприємницької діяльності, зокрема, ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ». Вирок від 12.12.2017 року по справі №757/24218/17-к.

- ТОВ «ХАРЛОУ». На сторінці 37 акту перевірки зазначено: встановлено відсутність необхідної кількості управлінського та технічного персоналу, необхідних виробничих потужностей, складських приміщень, транспортних засобів, спеціального обладнання та інших основних засобів. Згідно податкової інформації ГУ ДФС у м. Києві щодо ТОВ «ХАРЛОУ» за звітний період декларування ПДВ серпень 2016 року від 26.02.2018 року №40/26-15-14-04-03, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями.

- ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ». На сторінці 42 акту перевірки зазначено: Згідно податкової інформації ДПІ у Центральному районі ГУ ДФС у Миколаївській області щодо ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ» за звітний період декларування ПДВ вересень-грудень 2016 року від 10.02.2017 року №54/14-03-14-02/40409226, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями.

- ТОВ «АТП 1996». На сторінці 46 акту перевірки зазначено: Згідно податкової інформації ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області щодо ТОВ «АТП 1996» за звітний період декларування ПДВ червень 2016 року - січень 2017 року від 24.01.2017 року №134/14-02-14-02/40235502, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями.

- ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ». На сторінці 52 акту перевірки зазначено: Згідно податкової інформації ГУ ДФС у Миколаївській області щодо ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ» за звітний період декларування ПДВ липень - вересень 2017 року від 25.09.2017 року №172/14-29-14-08/41361678, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями.

- ТОВ «АЛЬЯНС МЕГА». На сторінці 56 акту перевірки зазначено: Згідно податкової інформації ГУ ДФС у Миколаївській області щодо ТОВ «АЛЬЯНС МЕГА» за звітний період декларування ПДВ травень - вересень 2017 року від 29.09.2017 року №179/14-29-14-08/40890487, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями.

- ТОВ «МІЛОУС». На сторінці 63 акту перевірки зазначено: встановлено відсутність необхідної кількості управлінського та технічного персоналу, необхідних виробничих потужностей, складських приміщень, транспортних засобів, спеціального обладнання та інших основних засобів. Згідно податкової інформації ГУ ДФС у Миколаївській області щодо ТОВ «МІЛОУС» за звітний період декларування ПДВ вересень - грудень 2017 року, січень 2018 року від 09.02.2018 року №68/14-29-14-08/41448671, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями. ТОВ «МІЛОУС» за податковою адресою не встановлено. ТОВ «МІЛОУС» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємства 27.04.2018 року за ознакою фіктивності.

Суд першої інстанції не погодився з наведеними в акті перевірки обґрунтуваннями завищення позивачем податкового кредиту по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», ТОВ «ХАРЛОУ», ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ», ТОВ «АТП 1996», ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ», ТОВ «АЛЬЯНС МЕГА» та ТОВ «МІЛОУС», зазначивши, що посилання податкового органу на податкову інформацію щодо контрагентів-постачальників не є достатньою підставою для неврахування задекларованих позивачем показників податкового кредиту по операціям з такими постачальниками, а податкова інформація повинна оцінюватися судом з урахуванням інших доказів нереальності таких операцій. Однак відповідач не надав будь-яких доказів декларування позивачем операцій, які реально не проводились, а позивач підтвердив операції з придбання товарів та послуг у вказаних постачальників належним чином оформленими договорами, первинними бухгалтерськими документами.

Що стосується висновків акту перевірки стосовно завищення позивачем витрат та податкового кредиту по операціям з придбання товарі у контрагентів-постачальників, які описані в акті перевірки, то колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст.198 ПК України право платника податків на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником-платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений пункт 201.11 статті 201 ПК України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Приписами ст.9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством (п.44.1 ст.44 ПК України).

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, а також включення витрат до складу оподатковуваного доходу є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, слід врахувати, що відповідно до вимог ст.77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

При цьому суд повинен дотримуватися позиції, яка наведена Європейським судом з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та включив витрати до складу оподатковуваного доходу, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч.1 ст.71 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що по операціям, які були досліджені в акті перевірки, позивачем як під час перевірки, так і до матеріалів справи, були надані відповідні договори, первинні документи, що підтверджують отримання товарів та послуг від контрагентів-постачальників, а саме договори, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості ресурсів, податкові накладні, банківські виписки.

В акті перевірки не висувалось зауважень щодо невідповідності конкретних первинних документів вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що посилання ДФС на податкову інформацію від інших податкових інспекції про відсутність у деяких постачальників власних та залучених трудових ресурсів, виробних потужностей, необхідної кількості управлінського та технічного персоналу, складських приміщень, транспортних засобів, спеціального обладнання та інших основних засобів, не є належною підставою для невизнання задекларованого позивачем податкового кредиту.

Що стосується висновків ДФС про завищення позивачем податкового кредиту по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» та ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», то суд першої інстанції з такими висновками не погодився, зазначивши, що наявність кримінального провадження не свідчить про відсутність реальності здійснення господарських операцій, адже причетність ПП «ВИСОТНИК» до злочинів щодо яких здійснюються кримінальні провадження, повинно бути доведено податковим органом. Вирок не стосується предмету доказування в даній адміністративній справі, оскільки не містить жодних обставин, що підтверджували б факт безтоварності спірних господарських операцій між Позивачем та наведеними контрагентами.

Частиною 4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Отже, у даній справі підставами звільнення від доказування обставин, які стосуються фіктивності створення та діяльності вищевказаних контрагентів можуть бути лише вироки судів, які набрали законної сили.

Згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2017 року по справі №757/24218/17-к ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення за ст.ст.27 ч.3, 28 ч.2, 205 ч.2 КК України, як вчинення фіктивного підприємництва. Цим вироком встановлено, що ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та іншими невстановленими в ході слідства особами, організував вчинення фіктивного підприємництва шляхом координації та фінансування дій щодо створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом документального оформлення псевдогосподарських операцій, а також незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток підприємства на користь суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки. Одними с таких фіктивних підприємств були ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» та ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ».

Стосовно ТОВ «СІТІПРАЙС» у вироку Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2017 року справа №757/24218/17-к зазначено наступне: ОСОБА_3 не маючи наміру здійснювати діяльність підприємства, пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «СІТІПРАЙС», усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як майбутнього власника вказаного підприємства погодилася на таку пропозицію. Отримавши згоду ОСОБА_3 , невстановлена досудовим розслідуванням особа підготувала пакет документів про включення ОСОБА_3 до засновників ТОВ «СІТІПРАЙС», та призначення її директором та головним бухгалтером вказаного товариства, а саме: протокол №2 загальних зборів учасників ТОВ «СІТІПРАЙС» від 06.07.2015 року, згідно якого громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли із складу засновників ТОВ «СІТІПРАЙС», а до складу засновників товариства включено ОСОБА_3 , та призначено її директором товариства; договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «СІТІПРАЙС» від 06.07.2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_3 стала власником 50% статутного капіталу ТОВ «СІТІПРАЙС»; договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «СІТІПРАЙС» від 06.07.2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_3 стала власником 50% статутного капіталу ТОВ «СІТІПРАЙС», нову редакцію статуту ТОВ «СІТІПРАЙС» від 06.07.2015 року. Після підписання ОСОБА_3 вказаних документів, невстановлена слідством особа, 09.07.2015 року у робочий час доби, подала їх до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. На підставі вказаних документів державним реєстратором зареєстровано зміни до статутних документів ТОВ «СІТІПРАЙС». Після внесення відповідних реєстраційних змін щодо призначення ОСОБА_3 засновником, керівником та головним бухгалтером ТОВ «СІТІПРАЙС», останньою 16.07.2015 року відкрито розрахункові рахунки в ПрАТ Акціонерний банк «Південний» № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_1 (Євро), № НОМЕР_1 та укладено при цьому договір на обслуговування рахунків з використанням системи дистанційного обслуговування. Після цього, ОСОБА_3 передала оригінали статутних документів та ключі доступу для дистанційної роботи з розрахунковими рахунками, у повне володіння невстановлених осіб, підконтрольних ОСОБА_1 , та у подальшому фінансово-господарської діяльності не вела, печаткою підприємства не володіла, господарських угод не укладала, постачання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг не здійснювала, грошовими коштами підприємства не розпоряджалася, бухгалтерський та податковий обліки не вела, звітні документи, що надаються до контрольних органів не складала, не підписувала та не подавала, оскільки не мала наміру вчинювати зазначені дії.

Отримавши таким чином контроль над ТОВ «СІТІПРАЙС» ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та іншими невстановленими слідством особами, використовували вказане фіктивне підприємство з метою прикриття незаконної діяльності та уникли контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів, завдяки чому отримали можливість складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи. ОСОБА_2 , отримавши ключі доступу до системи дистанційного обслуговування розрахункових рахунків ТОВ «СІТІПРАЙС», упродовж 2015-2016 років розпоряджалася банківськими рахунками підприємства, його майном та коштами, контролювала переведення безготівкових коштів на рахунки від підприємств реального сектору економіки, замовляла готівкові кошти в банківських установах, оброблювала замовлення на проведення безтоварних операцій, переведення безготівкових коштів в готівку від службових осіб, або представників підприємств реального сектору економіки. Встановлено, що протягом липня 2015 року - жовтня 2016 року ТОВ «СІТІПРАЙС» надавало послуги підприємствам реального сектору економіки з незаконного переведення безготівкових коштів у готівку, штучного формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ на підставі проведення безтоварних операцій із використанням документів первинного бухгалтерського та податкового обліків.

Стосовно ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» у вироку Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2017 року справа №757/24218/17-к зазначено наступне: ОСОБА_6 не маючи наміру здійснювати діяльність підприємства, пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як майбутнього власника вказаного підприємства погодилася на таку пропозицію. Отримавши згоду ОСОБА_6 , невстановлена досудовим розслідуванням особа підготувала пакет документів про включення ОСОБА_6 до засновників ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», та призначення її директором та головним бухгалтером вказаного товариства, а саме: протокол №2 загальних зборів учасників ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» від 06.07.2015 року, згідно якого громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли із складу засновників ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», а до складу засновників товариства включено ОСОБА_6 , та призначено її директором товариства; договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» від 06.07.2015, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 стала власником 50% статутного капіталу ТОВ «АРТ СВІТ СТАР»; договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» від 06.07.2015, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 стала власником 50% статутного капіталу ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», нову редакцію статуту ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» від 06.07.2015 року. Після підписання ОСОБА_6 вказаних документів, невстановлена слідством особа, 09.07.2015 року у робочий час доби, подала їх до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. На підставі вказаних документів державним реєстратором зареєстровано зміни до статутних документів ТОВ «АРТ СВІТ СТАР». Після внесення відповідних реєстраційних змін щодо призначення ОСОБА_6 засновником, керівником та головним бухгалтером ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», останньою 16.07.2015 року відкрито розрахункові рахунки в ПрАТ Акціонерний банк «Південний» № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (Євро), № НОМЕР_3 (Доллар США) та укладено при цьому договір на обслуговування рахунків з використанням системи дистанційного обслуговування. Після цього, ОСОБА_6 передала оригінали статутних документів та ключі доступу для дистанційної роботи з розрахунковими рахунками, у повне володіння невстановлених осіб, підконтрольних ОСОБА_1 , та у подальшому фінансово-господарської діяльності не вела, печаткою підприємства не володіла, господарських угод не укладала, постачання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг не здійснювала, грошовими коштами підприємства не розпоряджалася, бухгалтерський та податковий обліки не вела, звітні документи, що надаються до контрольних органів не складала, не підписувала та не подавала, оскільки не мала наміру вчинювати зазначені дії.

Отримавши таким чином контроль над ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та іншими невстановленими слідством особами, використовували вказане фіктивне підприємство з метою прикриття незаконної діяльності та уникли контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів, завдяки чому отримали можливість складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи. ОСОБА_2 , отримавши ключі доступу до системи дистанційного обслуговування розрахункових рахунків ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», упродовж 2015-2016 років розпоряджалася банківськими рахунками підприємства, його майном та коштами, контролювала переведення безготівкових коштів на рахунки від підприємств реального сектору економіки, замовляла готівкові кошти в банківських установах, оброблювала замовлення на проведення безтоварних операцій, переведення безготівкових коштів в готівку від службових осіб, або представників підприємств реального сектору економіки. Встановлено, що протягом липня 2015 року - жовтня 2016 року ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» надавало послуги підприємствам реального сектору економіки з незаконного переведення безготівкових коштів у готівку, штучного формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ на підставі проведення безтоварних операцій із використанням документів первинного бухгалтерського та податкового обліків.

Стосовно ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» у вироку Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2017 року справа №757/24218/17-к зазначено наступне: ОСОБА_7 не маючи наміру здійснювати діяльність підприємства, пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як майбутнього власника вказаного підприємства погодилася на таку пропозицію. Отримавши згоду ОСОБА_7 , невстановлена досудовим розслідуванням особа підготувала пакет документів про включення ОСОБА_7 до засновників ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», та призначення її директором та головним бухгалтером вказаного товариства, а саме: протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» від 29.06.2016 року, згідно якого громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли із складу засновників ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», а до складу засновників товариства включено ОСОБА_7 , та призначено її директором товариства; договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» від 29.06.2016 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_7 стала власником 50% статутного капіталу ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ»; договір купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» від 29.06.2016 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_7 стала власником 50% статутного капіталу ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», нову редакцію статуту ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» від 01.07.2016 року. Після підписання ОСОБА_7 вказаних документів, невстановлена слідством особа, 05.07.2016 року у робочий час доби, подала їх до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. На підставі вказаних документів державним реєстратором зареєстровано зміни до статутних документів ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ». Після внесення відповідних реєстраційних змін щодо призначення ОСОБА_7 засновником, керівником та головним бухгалтером ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», останньою 07.07.2016 року відкрито розрахунковий рахунок підприємства № НОМЕР_4 (українська гривня, долар США, Євро) в ПрАТ Акціонерний банк «Південний», та 10.08.2016 року відкрито розрахункові рахунки підприємства № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (долар США), № НОМЕР_7 (євро), в ПАТ «Марфін банк», та укладено при цьому договори на обслуговування рахунків з використанням системи дистанційного обслуговування. Після цього, ОСОБА_7 передала оригінали статутних документів та ключі доступу для дистанційної роботи з розрахунковими рахунками, у повне володіння невстановлених осіб, підконтрольних ОСОБА_1 , та у подальшому фінансово-господарської діяльності не вела, печаткою підприємства не володіла, господарських угод не укладала, постачання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг не здійснювала, грошовими коштами підприємства не розпоряджалася, бухгалтерський та податковий обліки не вела, звітні документи, що надаються до контрольних органів не складала, не підписувала та не подавала, оскільки не мала наміру вчинювати зазначені дії.

Отримавши таким чином контроль над ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та іншими невстановленими слідством особами, використовували вказане фіктивне підприємство з метою прикриття незаконної діяльності та уникли контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів, завдяки чому отримали можливість складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи. ОСОБА_2 , отримавши ключі доступу до системи дистанційного обслуговування розрахункових рахунків ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ», упродовж 2016 року розпоряджалася банківськими рахунками підприємства, його майном та коштами, контролювала переведення безготівкових коштів на рахунки від підприємств реального сектору економіки, замовляла готівкові кошти в банківських установах, оброблювала замовлення на проведення безтоварних операцій, переведення безготівкових коштів в готівку від службових осіб, або представників підприємств реального сектору економіки. Встановлено що протягом червня-жовтня 2016 року ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» надавало послуги підприємствам реального сектору економіки з незаконного переведення безготівкових коштів у готівку, штучного формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ на підставі проведення безтоварних операцій із використанням документів первинного бухгалтерського та податкового обліків.

Крім цього, 11.12.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська в справі №199/5541/18 було винесено вирок, яким визнано ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінального правопорушення за ст.205 ч.1 КК України, як вчинення фіктивного підприємництва.

Стосовно ТОВ «МІЛОУС» у вказаному вироку зазначено наступне: згідно досягнутої з невстановленою особою домовленості, за раніше наданим ОСОБА_10 паспортом громадянина України, а також карткою фізичної особи - платника податків з ідентифікаційним номером, та засвідчивши свою особу, підписала установчі документи суб`єктів господарювання: ТОВ «Мередіан Торг» (), ТОВ «Консайд» (), ТОВ «Фокас» (), ТОВ «Альянс Нікторг» (), ТОВ «Торгтехсервіс» (), ТОВ «Сантера Плюс» (), ТОВ «Нотклін» (), ТОВ «Дакрус Груп» (), ТОВ «Мілоус» (), ТОВ «Вілінс Груп» (), на підставі яких було створено склад учасників юридичних осіб та проведена їх державна реєстрація або перереєстрація та повернула зазначені офіційні документи вказаній особі, яка в подальшому, використовувала реквізити зазначених підприємств з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.

Таким чином, ОСОБА_10 , діючи умисно, за матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, перебуваючи поблизу торгово-розважального центру, розташованого за адресою: пр-т. Слобожанський, 31-д в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра, підписала установчі документи суб`єктів господарювання на підставі яких були створені юридичні особи, зокрема, ТОВ «МІЛОУС» () та нотаріально завірений статут ТОВ «МІЛОУС» (), тим самим, ОСОБА_10 порушила вимоги чинного законодавства. Внаслідок вищевказаних дій у період часу з 11.07.2017 року по теперішній час невстановлена особа використовувала підприємство ТОВ «МІЛОУС» () з метою прикриття незаконної діяльності, а саме: здійснювали фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора, в порушення встановленого законодавством порядку.

Враховуючи вимоги ч.6 ст.78 КАС України щодо обов`язковості для адміністративного суду обставин, встановлених вироком суду в кримінальному провадженні, а також з урахуванням критерію доведення «поза розумними сумнівом», колегія суддів приходить до висновку, що у даній справи відповідачем належними доказами підтверджені факти фіктивного створення та фіктивної діяльності таких підприємств, як ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС».

Встановлені в ході судового розгляду факти фіктивного створення та фіктивної діяльності ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС» не можуть залишатися неврахованими судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Надані позивачем по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС» первинні документи, зокрема, договори підряду та акти прийняття виконаних робіт, підписані від імені осіб, які у вироку Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2017 року та вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року вказані як особи, на яких за грошову винагороду були оформлені ці суб`єкти господарювання, а саме: ОСОБА_3 значиться підписантом від ТОВ «СІТІПРАЙС» (т.2 а.с.3, 14-19, 39-43), ОСОБА_6 від ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» (т.2 а.с.228, 231-234, т.3 а.с.2-5), ОСОБА_7 від ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» (т.3 а.с.145, 148-154, 161-167, т.4 а.с.1), а ОСОБА_10 від ТОВ «МІЛОУС» (т.6 а.с.78, 85-87, 92-94).

У зв`язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку, що первинні документи від імені ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС» складені не по факту здійснення реальної господарської діяльності та підписані особами, які не підтверджували та не мали наміру підтверджувати факт здійснення господарських операцій.

Недоведеність фактичного здійснення господарських операцій з цими контрагентами позбавляє первинні документи по операціям з ними юридичної значимості для цілей формування податкового кредиту навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у позивача доказів сплати цим контрагентам вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з реальною господарською діяльністю учасників цих операцій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком ДФС про завищення позивачем податкового кредиту по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС».

Стосовно висновків податкового органу про завищення податкового кредиту по операціям із рештою контрагентів-постачальників, які описані акті перевірки, то колегія суддів вважає, що в ході розгляду даної справи податковий орган не надав суду належних доказів, які б з врахуванням критерію доведення «поза розумними сумнівом» дали б суду підстави стверджувати про відсутність реальних господарських операцій позивача з цими контрагентами-постачальниками, а надані позивачем документи по операціям з цими контрагентами підтверджують реальний характер цих операцій.

Вирішуючи питання про наслідки підтвердженого в ході судового розгляду порушення у вигляді завищення позивачем податкового кредиту по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС» на спірне податкове повідомлення-рішення №7, колегія суддів виходить з того, що у випадку часткового підтвердження виявлених податковим органом порушень, суд може скасувати спірне податкове повідомлення-рішення в частині, якщо існує можливість відокремити правомірно нараховану частину податкового зобов`язання від неправомірно нарахованої.

В акті перевірки визначені суми ПДВ по операціям з ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС», які не визнаються фіскальним органом та включені до спірного податкового повідомлення-рішення.

Так, в акті перевірки зазначено, що по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС» позивач зависив податковий кредит квітня 2016 року на 226700,00 грн., по операціям із ТОВ «АРТ СВІТ СТАР» позивач зависив податковий кредит травня 2016 року на 176624,00 грн., по операціям із ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» позивач зависив податковий кредит липня 2016 року на 260058,00 грн., по операціям із ТОВ «МІЛОУС» позивач зависив податковий кредит грудня 2017 року на 133345,00 грн..

Таким чином, загальна сума податкового кредиту по операціям позивача із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС», яка увійшла до спірного податкового повідомлення-рішення №7, складає 796727,00 грн..

Оскільки спірним податковим повідомленням-рішенням № також були застосовані штрафні санкції в розмірі 50% від суми занижених податкових зобов`язань, то, враховуючи встановлені даним судовим рішенням суми занижених податкових зобов`язань з ПДВ по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС», сума штрафної санкції з ПДВ повинна складати 398363,50 грн. (796727,00 х 50%).

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення по податку на додану вартість №7 підлягає скасуванню за основним платежем на суму 474380,00 грн. (1271107,00 грн. - 796727,00 грн.) та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 237190,00 грн. (635553,50 грн. - 398363,50 грн.).

Отже, надана судом першої інстанції невірна правова оцінка наслідків декларування позивачем податкового кредиту по операціям із ТОВ «СІТІПРАЙС», ТОВ «АРТ СВІТ СТАР», ТОВ «СТРУМ КОНТАКТ» та ТОВ «МІЛОУС» призвела до прийняття судом першої інстанції невірного рішення.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Виходячи з цього, за правилами ст.139 КАС України підлягають новому пропорційному розподілу судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

Так, у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 28599,91 грн. (т.1 а.с.4).

Суд першої інстанції відшкодував позивачу витрати на оплату судового збору в повному обсязі.

Оскільки загальна сума, на яку було скасовано спірне повідомлення-рішення склала 711570,00 грн., що дорівнює 37,32% від суми за спірним повідомленням-рішенням (1906660,50 грн.), то на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 10673,49 грн. (28599,91 грн. х 37,32%).

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги приватного підприємства «Висотник» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області №7 від 27 липня 2018 року в частині основного зобов`язання на суму 474380,00 грн. та в частині штрафної санкції на суму 237190,00 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Висотник» () судовий збір у розмірі 10673 (десять тисяч шістсот сімдесят три) гривень 49 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.