Справа № 200/4861/19-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р. Справа№200/4861/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

ОСОБА_1

до відповідача Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України

Донецької області України Донецької області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а) про визнання неправомірними дії щодо не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи позивача період роботи з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 30.05.1976 року по 01.05.1978 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, зобов`язати провести перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 30.05.1976 року по 01.05.1978 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців, з урахуванням проведених виплат, з 01.01.2004 року (з часу отримання УПФУ документів).

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, не зараховуючи до пільгового розрахунку стажу роботи позивача період роботи з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 30.05.1976 року по 01.05.1978 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань соціального захисту.

Зазначає, що згідно запису в трудовій книжці позивач працював в районах Крайньої Півночі в період з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 29.05.1973 року по 01.05.1978 року.

Вважає, що УПФУ неправомірно не зарахувало до пільгового розрахунку стажу роботи позивача період роботи з період з 22.07.1970 р. по 01.02.1971 р., з 02.02.1971 р. по 29.04.1971 р., з 30.05.1976 р. по 01.05.1978 р. в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, оскільки позивач має право на пільгове обчислення стажу за вищевказаний період, так як достатньою підставою для пільгового обчислення стажу в районах Крайньої Півночі і прирівняних до них районів є записи в трудовій книжці позивача та відповідні довідки.

Вказав також, що відповідач, отримавши від позивача заяву, в порушення пунктів 3.3, 4.2 Порядку №22-1 не надав позивачу роз`яснення та допомогу з питання правильності оформлення заяви про призначення пенсії, а прийнявши таку заяву, не виконав вимог щодо прийняття процесуального рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що не зараховуючи до пільгового розрахунку стажу роботи позивача період роботи з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 30.05.1976 року по 01.05.1978 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, управління діяло в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Зазначив, що стаж роботи позивача за вказані періоди не було зараховано в розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, через ненадання позивачем трудових договорів за такі періоди, або довідки із зазначенням періоду роботи в районах Крайньої півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами.

Вказав, що трудова книжка позивача не містить будь яких зазначень про користування пільгами, як особа, що здійснювала трудову діяльність в районах Крайньої півночі, архівні довідки також не містять інформації про те, що з позивачем укладались строкові трудові договори, а також те, що він користується правом на пільгове обчислення пенсії, у випадках відсутності трудового договору, повинна надаватись довідка, яка підтверджує розповсюдження на працівника пільг, передбачених для працюючих на Крайній Півночі.

Враховуючи наведене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його участю не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Маріупольському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 14.05.2003 року, як отримувач пенсії за віком.

ОСОБА_1 відповідно до абз. 3 п. 5 розд. XV «Прикінцевих положень» Закону України №1058-IV звернувся до відповідача з заявою від 06.11.2018 року згідно додатку 4 про проведення перерахунку пенсії та включення до стажу роботи періоди з 22.07.1970 р. по 01.02.1971 р., з 02.02.1971 р. по 29.04.1971 р., з 30.05.1976 р. по 01.05.1978 р. в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців, з урахуванням проведених виплат з 01.01.2004 року на підставі наявних документів в пенсій справі, так як підставою є запис у трудовій книжці та додаткові довідки. Зазначена заява надана у відповідності із Законом України «Про звернення громадян».

Листом від 07.12.2018 року № 9719/34-2/03 Маріупольське ОУПФУ відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії позивачу та зазначив, що стаж роботи з 22.07.1970 р. по 01.02.1971 р., з 02.02.1971 р. по 29.04.1971 р., з 30.05.1976 р. по 01.05.1978 р. не було зараховано в розрахунку один рік роботи з один рік і шість місяців у зв`язку з тим, що позивачем до управління не були надані трудові договори за вищевказані періоди, або довідки із зазначенням періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Трудова книжка не містить будь-яких зазначень про користування пільгами, як особа, що здійснювала трудову діяльність в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. По трудовій книжці можливо зарахувати стаж на пільгових умовах 1 рік за 1 рік та 6 місяців за умови наявності в трудовій книжці штампу - Крайня Північ, та позначки на який термін було укладено угоду. Крім того, було запропоновано звернутися до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області та надати заяву встановленого зразку про перерахунок пенсії за умови надання додаткових документів.

На час розгляду справи, сторонами до суду не надано рішення прийнятого за наслідками розгляду звернення позивача з такою заявою.

Більш того, відповідачем у своєму відзиві на позов, вказано про те, що Маріупольським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не приймалось рішення про призначення (перерахунку) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії позивачу із зарахуванням періодів роботи з 22.07.1970 р. по 01.02.1971 р., з 02.02.1971 р. по 29.04.1971 р., з 30.05.1976 р. по 01.05.1978 р. в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме щодо зарахування одного року роботи у вказані періоди часу за один рік і шість місяців.

Крім того, як встановлено судом, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року у справі № 805/332/18-а, яке постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 року залишене без змін, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя про визнання неправомірними дій щодо не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи період роботи з 22.07.1970 р. по 01.02.1971 р., з 02.02.1971 р. по 29.04.1971 р., з 30.05.1976 р. по 01.05.1978 р. в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах та зобов`язання провести перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період з 22.07.1970 р. по 01.02.1971 р., з 02.02.1971 р. по 29.04.1971 р., з 30.05.1976 р. по 01.05.1978 р. в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців, з урахуванням проведених виплат з 01.01.2004 року відмовлено в повному обсязі.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

В той же час, відповідно до п.4.1 розділу 4 Постанови ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Згідно п.4.3 розділу 4 вищевказаної Постанови, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання (перерахунок) пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 розд.4 Постанови).

Аналіз діючого законодавства свідчить про те, що органом, який призначає пенсію, є відповідне Управління пенсійного фонду України. Управління може прийняти певне рішення щодо призначення (перерахунку) чи відмови у призначенні (перерахунку) пенсії лише після надходження заяви, а прийняті Управлінням рішення оформляються розпорядженням.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем 06.11.2018 року подано до пенсійного органу заяву довільного зразка про перерахунок пенсії на підставі наявних документів в пенсійній справі.

Вказане свідчить про те, що позивачем не дотримано приписів статті 44 Закону №1058, так як до заяви не додано необхідних документів, оскільки відсилання в ній як на доказ на наявні матеріли пенсійного справи, не може вважатись належним документом, як це визначено Постановою ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, з відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не виключає можливість врахування позивачу 1 року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої півночі за 1 рік 6 місяців роботи та у зв`язку з цим здійснити перерахунок пенсії з дня призначення за умови надання ним підтверджуючих документів про користування пільгами у тому числі пільгового обчислення стажу роботи.

В свою чергу, викладене, вказує на відсутність законних підстав вважати дії відповідача щодо не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи позивача період роботи з 22.07.1970 р. по 01.02.1971 р., з 02.02.1971 р. по 29.04.1971 р., з 30.05.1976 р. по 01.05.1978 р. в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах неправомірними, що є підставою для відмови у позові в цій частині, оскільки така вимога на думку суду є передчасною та на час звернення до суду відсутнє порушене право позивача.

Більш того, не підлягає задоволенню похідна вимога позивача про зобов`язання пенсійний орган провести перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи спірні періоди роботи на пільгових умовах, оскільки питання щодо призначення (перерахунку), чи відмови у призначенні (перерахунку) пенсії віднесено до виключної компетенції управління Пенсійного фонду та жодного рішення з спірного питання ним стосовно позивача не приймалось.

При цьому, суд вважає за можливе зазначити, що якщо позивач виявляє бажання перерахувати пенсію, він не позбавлений можливості звернутись до пенсійного органу із заявою з доданням належних документів та отримати рішення УПФУ щодо розгляду заяви із зазначеного питання. А вже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, звертатись до суду за захистом порушеного права.

Аналогічні висновки та обставини вже встановлювались під час розгляду Донецьким окружним адміністративним судом справи № 805/332/18-а.

Згідно ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надані суду жодного доказу в підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надані суду докази правомірності відмови у не зарахуванні до пільгового розрахунку стажу роботи позивача період роботи з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 30.05.1976 року по 01.05.1978 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах.

Оскільки під час розгляду справи встановлена правомірність дій відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а) про визнання неправомірними дії щодо не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи позивача період роботи з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 30.05.1976 року по 01.05.1978 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, зобов`язати провести перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період з 22.07.1970 року по 01.02.1971 року, з 02.02.1971 року по 29.04.1971 року, з 30.05.1976 року по 01.05.1978 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців, з урахуванням проведених виплат, з 01.01.2004 року (з часу отримання УПФУ документів) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.В. Давиденко