Справа № 160/5174/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року Справа № 160/5174/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
05 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 квітня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п. «а» ст. 13, абз.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 22 квітня 2019 року від відповідача надійшов лист, в якому зазначено, що загальний стаж складає 34 роки 4 місяці 7 днів, в тому числі стажу на пільгових умовах за Списком №1 4 роки 24 дні, що не є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач вважає, що відповідач не вірно вирахував набутий ним пільговий стаж за Списком №1, який належним чином підтверджується записами в трудовій книжці та складає 5 років 4 місяців 4 дні, чим порушує його на отримання трудової пенсії. Просить відновити порушене право.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/5174/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
03 липня 2019 року відповідачем подано до суду письмовий відзив, в обґрунтування якого зазначив, що заява про призначення пенсії позивачем не подавалась, рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначення пенсії позивачу не приймалось. Також, згідно з наданими документами загальний стаж позивача складає 34 роки 4 місяці 7 днів, з них стаж роботи за Списком №1 4 роки 24 дні, а саме: з 28.07.1988 по 12.09.1990 робота машиністом розливних машин в доменом цеху №2 на Криворізькому металургійному комбінаті, та з 19.03.1990 по 21.08.1992 робота нагрівником металу в цеху блюмінга №3 на Криворізькому металургійному комбінаті. Враховуючи відсутність у позивача необхідного пільгового стажу за Списком №1 (не менше 10 років або не менше 5 років для зниження пенсійного віку до 55 років), для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 не має підстав. Відповідач також зазначив, саме ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» визначило, що до пільгового стажу за Списком №1 зараховано періоди роботи з 28.07.1988 р. по 21.08.1992 роки, виключивши період з 22.08.1992 р. по 01.12.1993 р., видавши позивачу уточнюючу довідку від 26.07.2017 р. №980 та на підставі якої і було вирахований пільговий стаж. Уточнююча довідка від 26.07.2017 р. №980 отримана позивачем та не оскаржена. До того ж, відповідно до уточнюючої довідки від 26.07.2017 р. №980 атестація не проводилась, жодних інших документів про атестацію посади позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надавались. Зважаючи на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.
Також, відповідачем до відзиву долучено клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, в обґрунтування якого зазначив, що спір полягає у зарахуванні періоду з 22.01.1992 по 01.12.1993 до пільгового стажу за Списком №1. Періоди роботи, що полягають зарахуванню до пільгового стажу, визначає підприємство, на якому працював позивач. Приватне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» - підприємство, у трудових відносинах з яким перебував позивач, не є суб`єктом владних повноважень, відповідно спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Суд, розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з урахуванням предметної юрисдикції та суб`єктного складу спору.
08 липня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також зауважив, що доводи відповідача про неподання заяви про призначення пенсії не відповідають дійсності. Заяву про призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п. «а» ст. 13, абз.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було офіційно зареєстровано 16 квітня 2019 року за реєстраційним номером 3077/Д-09. При цьому, співробітником Пенсійного фонду не було зазначено жодних зауважень щодо неправильного заповнення заяви та неповного переліку документів, долучених до заяви, необхідних для призначення пенсії. Щодо пільгового стажу, позивач зазначив, що відповідач не мав права не врахувати до стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, період роботи після 21.08.1992, оскільки записи в трудовій книжці підтверджують факт роботи на посадах, віднесених до Списку №1. Крім того, не проведення підприємством чергової атестації робочих місць, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 у період:
- з 28.07.1988 по 12.09.1990 - перебував на посаді машиніста розливних машин 3-го розряду доменного цеху № 2 Криворізького металургійного комбінату (запис №11);
- з 13.09.1990 по 30.09.1993 перебував на посаді нагрівника металу 4-го розряду в цеху блюмінгу № 3 Криворізького металургійного комбінату (запис №12);
- з 01.10.1993 по 30.11.1993 на посаді нагрівника металу 4-го розряду в прокатному цеху №3 Криворізького металургійного комбінату (запис №13).
16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення та нарахування пенсії на пільгових умовах у відповідності до п. «а» ст. 13, абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до якої долучив копію паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки, довідки №908 від 26.07.2017 р. на підтвердження трудового стажу.
Листом від 22.04.2019 р. за вих.3077/Д-09 Саксаганський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомив позивачу, що згідно з наданих документів загальний стаж складає 34 роки 4 місяці 7 днів, в тому числі стаж на пільговий умовах за Списком №1 4 роки 24 дні. Враховуючи зазначене, право на пенсію на пільгових умовах на день подання заяви 16.04.2019 р. не має.
Не погодившись з таким листом-відповіддю відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду, тому спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу протиправності рішення відповідача, викладеного у листі від 22.04.2019 р. за вих.№3077/Д-09, про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням стажу роботи на посаді нагрівник металу 4-го розряду в цеху блюмінгу № 3 Криворізького металургійного комбінату з 22.08.1992 року по 01.12.1993 року.
Відповідачем у відзиві зазначено, що період роботи позивача з 22.08.1992 року по 01.12.1993 року не було враховано у пільговий стаж, оскільки в трудовій книжці заявника відсутні відомості про те, що позивач був безпосередньо зайнятий повний робочий день на роботах, передбачених Списком №1 та про проведення атестації робочого місця, а в уточнюючій довідці №908 від 26.07.2017 р., виданій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зазначено, що атестація робочих місць по цеху Блюмінг № 3 не проводилась.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Як передбачено ч. 14 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.
Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченими раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються та таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що дав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
У період роботи позивача діяли Списки № 1 і № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, та постановою Кабінета Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10.
Так, згідно з розділом III «Метеллургическое производство (черные металлы» підрозділу 3а) «Прокатное, колесопрокатное, бандажепрокатное, вилопрокатное, жестекательное, лудильное, оцинковальное производства. Цехи термические, рельсовых скреплений, вырубки и зачистки горячего металла» Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, робота на посаді «Нагревальщики и их подручные» віднесена до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.
Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, (далі по тексту - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того, відповідно до п. 20 зазначеного Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналізуючи наведені норми права, суд доходить висновку про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 28.07.1988 по 12.09.1990 працював на посаді машиніста розливних машин 3-го розряду Криворізького металургійного комбінату (запис №11 трудової книжки); з 13.09.1990 по 30.09.1993 на посаді нагрівника металу 4-го розряду в цеху блюмінгу № 3 Криворізького металургійного комбінату (запис №12 трудової книжки); та з 01.10.1993 р. по 30.11.1993 р. на посаді нагрівника металу 4-го розряду в прокатному цеху №3 Криворізького металургійного комбінату (запис №13 трудової книжки).
Згідно з листом відповідача від 22.04.2019 р. за вих.3077/Д-09 до пільгового стажу за Списком №1 були зараховані періоди роботи позивача по даним уточнюючої довідки №980 від 26.07.2017 р., виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» тобто: з 28.07.1988 р. по 12.09.1990 р., з 13.09.1990 р. по 31.12.1991 р. та з 01.01.1992 р. по 21.08.1992 р.
При цьому, фактично період роботи позивача на посаді нагрівника металу з 22.08.1992 р. по 30.11.1993 р. не був врахований у пільговий стаж з причини відсутності відомостей про атестацію робочих місць по цеху Блюмінг № 3, тоді як період роботи позивача на тій же посаді, але у період з 13.09.1990 р. по 21.08.1992 р., врахований у пільговий стаж, і стаж роботи на посаді нагрівника металу у період з 13.09.1990 р. по 30.11.1993 р. належним чином підтверджений відомостями з трудової книжки.
Постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Порядок №422), згідно з преамбулою якої установлено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.
Згідно з пунктами 2, 4, 11 Порядку № 422 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівником у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.
Отже, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Непроведення підприємством, на якому працював позивач, атестації робочих місць не може позбавляти його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідальність за не проведення атестації робочих місць покладено на керівника такого підприємства.
Правова позиція щодо необхідності включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством-роботодавцем неодноразово висвітлювалась Верховним Судом України.
Зокрема, у постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21-307а14) Верховний Суд України зазначив, що аналіз положень Порядку проведення атестації та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41, дає підстави вважати, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
За таких обставин, суд вважає безпідставним незарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи на посаді нагрівника металу з 22.08.1992 р. по 30.11.1993р. з причини відсутності відомостей про атестацію робочих місць по цеху Блюмінг № 3 Криворізького металургійного комбінату (правонаступник Приватне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).
Так, відповідно до п. 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).
У відповідності до п. 4.1. Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Згідно з п. 1.7 Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Пунктом 4.3.Порядку визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Як передбачено пунктом 4.7 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Таким чином, законодавством передбачено спеціальний порядок призначення пенсії, який передбачає дві обов`язкові складові - звернення особи з відповідною заявою про призначення пенсії та прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.
Позивачем не надано доказів звернення до Пенсійного фонду із відповідною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у передбаченому порядку, рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії не приймалося, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи.
Зобов`язуючи відповідача призначити позивачу пенсію, суд фактично візьме на себе функції органів Пенсійного фонду України, що неприпустимо згідно з чинним законодавством.
Для вирішення спірного питання ОСОБА_1 має подати до відповідного органу ПФУ заяву про призначення пенсії (додаток 3 до Порядку №22-1) з доданням всіх необхідних документів.
Враховуючи викладене та з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача на посаді нагрівника металу Криворізького металургійного комбінату (правонаступник Приватне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг») з 22.08.1992 р. по 30.11.1993 р.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду його роботи на посаді нагрівника металу Криворізького металургійного комбінату (правонаступник Приватне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг») з 22.08.1992 р. по 30.11.1993 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період його роботи на посаді нагрівника металу Криворізького металургійного комбінату (правонаступник Приватне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг») з 22.08.1992 р. по 30.11.1993 р.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський