Справа № 140/1671/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6838/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 140/1671/19 (ухвала постановлена в м. Луцьку, суддею Каленюк Ж.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 22.05.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача внаслідок чого йому припинено виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14.05.2010 у справі №2-291-2010 про перерахунок і виплату пенсії, стягнути з відповідача завдані йому матеріальні збитки в сумі 593414,79 грн та моральну шкоду в сумі 500000,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, в результаті чого його здоров`ю завдано значних ушкоджень від радіаційного випромінювання (довічна інвалідність 2 групи). Вказує, що йому заподіяно шкоду, яка потребує відшкодування у вигляді спеціальної грошової компенсації, в тому числі і підвищеного розміру пенсії. Апелянт зазначає, що згідно ст. 76 Закону України Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди завданої життю і здоров`ю особи, не обмежуються строком давності, а тому факт пропуску строку звернення до адміністративного суду відсутній.

Оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу судді про повернення позовної заяви, суд відповідно до вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Приймаючи дане рішення, суддя суду першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем у заяві причини пропуску строку звернення до суду є неповажними та жодними доказами не підтверджені.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведених норм, Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення особи до адміністративного суду за захистом порушених прав. Водночас відносини щодо строків звернення до адміністративного суду можуть бути врегульовані й іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з частинами першою- другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10 денний строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Зокрема, залишаючи без руху позовну заяву суд зазначив про пропущення позивачем строку звернення до суду, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, а також вказав, що позивачем не обґрунтовано, який із названих способів захисту порушених прав (дія чи бездіяльність) має бути застосований судом та в порушення вимог пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві позивачем не зазначено власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.05.2019 позивач подав нову редакцію позовної заяви та додані до неї додатки. Проте, ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Суд першої інстанції зазначив про те, що в новій редакції позовної заяви, поданої до суду 04 червня 2019 року, позивач вказує, що в період з 2010 року по листопад 2011 року вимоги рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010 про нарахування і виплату пенсії, в зазначених розмірах, виконувались в повному обсязі, а з листопада 2011 року виплачуються в меншому розмірі. Відтак, фактично перебіг шестимісячного строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії за рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010 (зменшення її розміру), розпочався з листопада 2011 року та на день звернення до суду із даним позовом (22 травня 2019 року) є пропущеним.

Посилання позивача на Закон України Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку суд не взяв до уваги, оскільки такий до спірних відносин застосуванню не підлягає.

При цьому, суд вказав, що позивач не обґрунтував дотримання ним шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом та не подав заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, що в розумінні частини другої статті 123 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

З приводу таких висновків суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Як видно з визначеного позивачем предмету спору, наведених ним в обґрунтування позовних вимог обставин, позивач фактично оскаржує неправомірні дії відповідача щодо зменшення йому нарахування та виплати розміру пенсії, визначеного відповідно до рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14.05.2010 з листопада 2011 року. Позивач зазначає, що дії відповідача щодо його пенсійного забезпечення, починаючи з листопада 2011 року і до сьогодні порушують його право на достатнє пенсійне забезпечення, внаслідок чого йому заподіяна матеріальна шкода в сумі 593414, 79 грн. та моральна шкода в сумі 500000,00 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є припинення виплати йому пенсії за рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010.

Ця обставина пов`язана саме з виплатою пенсії, яка є щомісячним довічним грошовим утриманням, щомісячними виплатами, які здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може визначатись та обмежуватись певним строком.

Оскільки, на погляд позивача, з листопада 2011 року і до сьогодні порушуються його право на достатнє пенсійне забезпечення, то він вправі звернутися до суду за захистом порушеного права в будь-який час періоду, під час якого його права порушуються, а суд повинен був розглянути його вимоги по суті з врахуванням (чи не врахуванням) строку позовної давності.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 312, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 140/1671/19 скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. Р. Курилець