Справа № 200/5283/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 р. Справа№200/5283/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участю:

секретаря Прокопчук Я.М.,

представника відповідача Яковлевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Торецьке об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Торецьке об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що є фізичною особою-підприємцем за видом діяльності - роздрібна торгівля. Вважає, що винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску здійснено відповідачем без передбачених чинним законодавством підстав, оскільки позивача звільнено від обов`язку сплати єдиного внеску через те, що вона є пенсіонеркою за віком.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що позивач у 3013 році самостійно задекларувала до сплати відповідні суми єдиного внеску. На підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів сформовано і надіслано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року.

Третя особа Торецьке об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області надала пояснення, в яких зазначила, що зміни до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка передбачає звільнення від сплати єдиного внеску пенсіонерами або інвалідами набрали чинності з 06.08.2011 року, тоді як недоїмка зі сплати єдиного внеску у позивача виникла за період з 01.01.2011 року до 31.07.2011 року.

До судового засідання позивач та представник третьої особи не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у просив у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) є інвалідом ІІ групи та пенсіонером за віком, отримує пенсію з 18 вересня 2003 року (а.с.17-18, 47-49).

Позивач зареєстрована в Єдиному державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець згідно 09 березня 2006 року, знаходиться на податковому обліку у Костянтинівсько-Дружківському управлінні ГУ ДФС у Донецькій області (Торецьке відділення) (а.с.11).

Відповідач Головне управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (надалі - Закон № 2464-VI).

10 жовтня 2018 року відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-12416-17 в сумі 2122,27 грн.(а.с.10).

З урахуванням встановлених у справі обставин, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Стосовно строку оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року позивачем вказано, що спірну вимогу отримала поштою у березні 2019 року та. Вказані відомості відповідачем чи третьою особою не спростовані та не заперечуються.

Позивач просила визнати поновити строк вказаної вимоги. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та через стан здоров`я має труднощі у захисті своїх прав, суд дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження спірно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року. Тому справа підлягає розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Вирішуючи справу, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Згідно зі статтею 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до приписів частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 (фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5-1 (члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах) частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, за вказаною підставою позивач, як фізична особа - підприємець, який обрав спрощену систему оподаткування, звільнений від сплати за себе єдиного внеску, оскільки він отримує пенсію за віком.

Посилання третьої особи на те, що вказана норма Закону № 2464-VI набрала чинності з 06.08.2011 року, суд не вважає обґрунтованим, оскільки за прямою нормою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За таких обставин, вирішуючи справу, суд керується законодавством, яке діє на час прийняття відповідачем спірного рішення у формі вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

Отже, оскільки позивач отримує пенсію за віком, відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI вона звільнена від сплати за себе єдиного внеску.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року внесені зміни до Закону України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, якими підпункт 8 пункту 4 статті 11 вказаного Закону виключено. Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року не вносилися зміни до Закону № 2464-VI.

Отже, спірні правовідносини регулюються також положеннями пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, який залишився у вказаному Законі та продовжує свою дію в часі.

Згідно з пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон № 1669-VII, відповідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Таким чином, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року. На час виникнення спірних правовідносин Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» (втратило чинність) від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, зокрема, віднесено місто Торецьк.

Отже, місто Торецьк (раніше - Дзержинськ) Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

Таким чином, факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників, зокрема, заходів впливу відповідно до Закону № 2464-VІ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №805/2856/17-а.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року на суму 2122,27 грн. винесена відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства, оскільки сума недоїмки нарахована відповідачем за період, який включає час проведення на території Донецької області антитерористичної операції, а позивач, будучи пенсіонером за віком взагалі звільнена від сплати за себе єдиного внеску. З наведених підстав вимоги про визнання протиправним та скасування вказаної вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивачем судові витрати не понесені, підстави для їх розподілу відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Торецьке об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 22), про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецької області вимоги № Ф-12416-17 від 10 жовтня 2018 року.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 04 липня 2019 року. Рішення складено у повному обсязі 18 липня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.А. Чекменьов