Справа № 420/3810/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3810/19
УХВАЛА
17 липня 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали заяви Головного управління ДФС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,-
26 червня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 (стоматологічний кабінет) згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 11.04.2019 року.
Ухвалою судді від 01.07.2019 р. заяву Головного управління ДФС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.
Вирішуючи клопотання про продовження строку для усунення недоліків, суд виходить з того, що відповідно до ч. ч. 2-6 ст. 121 КАС України процесуальний строк встановлений судом може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
В своєму клопотанні позивач не вказує на який термін просить продовжити строк для усунення недоліків, при цьому посилається на наявність на виконанні в УДКСУ Одеської області виконавчих документів про стягнення з ГУ ДФС в Одеській області значних сум по судовим справам. Крім того, позивачем до клопотання додано копії листів Головного управління ДКСУ в Одеській області від 04.07.2019 року № № 10-08/3004, 10-08/2697, від 04.07.2019 року № 10-08/3007, як підтвердження факту наявності в УДКСУ Одеської області виконавчих документів про стягнення з ГУ ДФС в Одеській області зазначених сум по судовим справам.
Враховуючи той факт, що продовження процесуального строку є правом суду, а не обов`язком, суддя дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав щодо продовження строку на усунення недоліків.
Тим самим, Головне управління ДФС в Одеській області вимоги, зазначені в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 р., у встановлений судом строк, не виконало.
Крім того, суд звертає увагу на те, що суб`єкти владних повноважень, фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.
Державна фіскальна служба та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
Отже, відсутність затвердженого кошторису суб`єктів владних повноважень й відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.
Зазначений висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 20 березня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 72867105.
Частиною 3 ст. 283 КАС України визначено, що невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги невиконання позивачем вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 3 ст. 283 КАС України.
Керуючись ст. ст. 169, 256, 283, 294-296 КАС України, суддя, -
Відмовити в задоволенні клопотання позивача про продовження строку на усунення недоліків.
Заяву Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, та у строк, встановлений ст. 283 КАС України.

Суддя Л.М. Токмілова