Справа № 822/1106/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1106/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

11 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області включити грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2017 рік та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 - 2017 роки в заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця по 2-й групі інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Старокостянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця по 2-й групі інвалідності ОСОБА_1 в розмірі 60 відсотків заробітної плати з врахуванням грошової компенсації за невикористану відпустку за 2017 рік, зазначеної в довідці № 7655/06 від 15 червня 2017 року згідно розрахунку в сумі 818.27 грн., (9000,96 грн. : 11 міс), та матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки відповідно до довідок № 7655/06 від 15 червня року, згідно розрахунку в сумі 953, 16 грн., (4077,50 грн. + 6407,31 грн. = 10 481,81 грн. : 11 міс.), без зміни базового місяця з 01.04.2017 року з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач невірно здійснив розрахунок матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та протиправно не включив в розрахунок пенсії грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2017 рік - 9000,96 грн.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розрахунок пенсії державного службовця по другій групі інвалідності ОСОБА_1 , згідно розпорядження від 02.02.2018 року № 163093, в частині розрахунку пенсії державного службовця по другій групі інвалідності по матеріальній допомозі на оздоровлення за 2016 -2017 роки відповідно до довідки № 7655/06 від 15.06.2017 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату пенсії державного службовця по другій групі інвалідності з врахуванням розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 -2017 роки для обчислення пенсії державного службовця по другій групі інвалідності ОСОБА_1 , згідно із довідкою № 7655/06 від 15.06.2017 року в сумі 953,16 грн., починаючи з 01.04.2017 року, з врахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що позивач з 29.03.2017 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Красилівського районного суду від 21.09.2017 року, залишеним без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 року, задоволено частково позов ОСОБА_1 . Визнано протиправною відмову Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (3723-ХІІ). Зобов`язано Старокостянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити та виплачувати з 01 квітня 2017 року ОСОБА_1 пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до ч. 7-12 ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723 "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням виплачених сум.

Для обчислення пенсії державного службовця по 2-й групі інвалідності відповідач надав позивачу довідки про складові заробітної плати, а саме:

- довідку №7655/06 від 15.06.2017 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період роботи з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року, відповідно до якої надбавка за інтенсивність становить - 1163,25 грн., премія місячна - 3076,15 грн., інші виплати - індексація - 64,00 грн. та матеріальна допомога на оздоровлення - 4077,50 грн.;

- довідку №7655/06 від 15.06.2017 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період роботи з 01.01.2017 року по 30.03.2017 року, відповідно до якої інші виплати становлять - 15408,27 грн., а саме - матеріальна допомога на оздоровлення - 6407,31 грн. та компенсація за невикористану відпустку - 9000,96 грн.

- довідку №7655/06 від 15.06.2017 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відповідно до якої заробітна плата станом на березень 2017 року становить: посадовий оклад - 3200, грн., надбавка за ранг - 200,00 грн., надбавка за вислугу років - 1600,00 грн, всього 5000,00 грн.

Відповідачем на виконання зазначено судового рішення, яке набрало законної сили 05.12.2017 року, переведено позивача на пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ в розмірі 60 % суми заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням виплачених сум, що підтверджується розпорядженням №163093 від 02.02.2018 року.

08.02.2018 року позивач звернулась до відповідача із запитом про надання інформації про складові заробітної плати, які включені для обчислення їй пенсії державного службовця 2-ї групи інвалідності та надання розрахунку пенсії.

Листом від 22.02.2018 року за №19/к-4 відповідач повідомив, що при розрахунку пенсії позивача враховано: посадовий оклад - 3200,00 грн., надбавку за ранг - 200,00 грн., надбавку за вислугу років - 1600,00 грн., надбавку за інтенсивність - 1163,25 грн., місячну премію - 3076,15 грн., індексацію - 64,00 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік - 2718,33 грн. (4077,50:12х8), матеріальну допомогу на оздоровлення за 2017 рік - 1601,83 грн. (6407,31:12х3), що становить 783,96 грн. в середніх розмірах надбавки та премій. Розмір пенсії станом на 01.02.2018 року становить 3470,38 грн.

Позивач встановила, що в розрахунок пенсії не включено 9000,96 грн. грошової компенсації за невикористану відпустку за 2017 рік, також не вірно включено отриману матеріальну допомогу на оздоровлення, отриману за 2016-2017 роки.

З такою позицією відповідача позивач не погодилась, вважає таку відмову та розрахунок протиправними, а тому звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час призначення та розрахунку позивачу пенсії державного службовця по інвалідності невірно здійснено розрахунок матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та правомірно не враховано суму компенсації за невикористану відпустку, нараховану в зв`язку із звільненням позивача з державної служби.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у позові, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить судове рішення в частині незадоволених позовних вимог скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, тому грошова компенсація за невикористану відпустку за 2017 рік входить до системи оплати праці державного службовця.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало на нього апеляційну скаргу. Вважає, що суд першої інстанції провів розгляд справи однобоко та поверхнево, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного її вирішення, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що середньомісячна сума виплат визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи на кількість таких місяців, матеріальна допомога та виплати, які нараховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 9 статті 37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Як встановлено судом, відповідачем на виконання рішення Красилівського районного суду від 21.09.2017 року по справі № 677/1179/17, розпорядженням №163093 від 02.02.2018 року, призначено позивачу пенсію по інвалідності відповідно до частин 7-12 статті 37 Закону №3723-XII з 01.04.2017 року.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2-7 статті 33 Закону №3723-XII визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Стаття 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Згідно із пунктом 4 зазначеного порядку пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Отже, згідно із Постановою №622 до розрахунку пенсії державним службовцям включається посадовий оклад, надбавки (за ранг, за вислугу років, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важкої роботи, надбавки за роботу, що становлять державну таємницю), доплати за додаткове навантаження, премії та матеріальна допомога. Матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Відповідачем під час призначення позивачу пенсії державного службовця по інвалідності враховано: посадовий оклад - 3200,00 грн., надбавку за ранг - 200,00 грн., надбавку за вислугу років - 1600,00 грн., надбавку за інтенсивність - 1163,25 грн., місячну премію - 3076,15 грн., індексацію - 64,00 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік - 2017 роки.

Згідно розрахунку складових заробітної плати, які включені до розрахунку для обчислення пенсії державному службовцю по інвалідності, розрахунок здійснено наступним чином: 3200.00 грн. (оклад) + 200,00 грн (надбавка за ранг) + 1600,00 грн. (надбавка за вислугу років, 3200,00 грн. х 50%) + 105,75 грн. (середній розмір надбавки за інтенсивність, 1163,25:11) + 279,65 грн. (середній розмір премії, 3076,15 грн.:11) + 5,82 грн. (середній розмір індексації, 64,00 грн.:11) + 247,12 грн. (середній розмір матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік, (4077,50 грн.:12) х 8): 11) + 145,65 грн. (середній розмір матеріальної допомоги на оздоровлення за 2017 рік, (6407,31 грн. :12) х 3):11).

Відповідно до Порядку №622 матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховується в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Відповідно до довідок №7655/06 від 15.06.2017 року розрахунковий період, за який позивач отримала матеріальну допомогу, складає 11 місяців, а саме з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 30.03.2017 року, при цьому загальний розмір матеріальної допомоги складає 10484,81 грн. (4077,50 грн. + 6407,31 грн.). Середньомісячна сума матеріальної допомоги визначається шляхом ділення загальної суми отриманої матеріальної допомоги на кількість місяців у розрахунковому періоді (4077,50+6407,31) : 11 та складає 953,16 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування розрахунку пенсії державного службовця по другій групі інвалідності ОСОБА_1 , згідно розпорядження від 02.02.2018 року № 163093, в частині розрахунку пенсії державного службовця по другій групі інвалідності по матеріальній допомозі на оздоровлення за 2016 -2017 роки відповідно до довідки № 7655/06 від 15.06.2017 року та необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату пенсії державного службовця по другій групі інвалідності з врахуванням розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 -2017 роки для обчислення пенсії державного службовця по другій групі інвалідності ОСОБА_1 , згідно із довідкою № 7655/06 від 15.06.2017 року в сумі 953,16 грн., починаючи з 01.04.2017 року, з врахуванням раніше проведених виплат.

Як свідчить відзив на позовну заяву, при обрахунку середньомісячного розміру матеріальної допомоги з невідомих суду причин відповідачем всупереч Постанові №622 розрахунковий період був поділений на два окремих періоди: 2016 та 2017 рік.

Розмір матеріальної допомоги був визначений у середньому розмірі, після чого зазначений розмір ще раз був поділений на загальну кількість місяців у цьому періоді. Також до цієї суми окрім матеріальної допомоги були включені надбавка за інтенсивність в сумі 1163,25 грн., місячна премія - 3076,15 грн., індексація - 64 грн.

Представник відповідача під час апеляційного розгляду справи не зміг пояснити суду правові підстави для такого обрахунку.

Що стосується компенсації за невикористану відпустку, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про відпустки" право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Іноземці та особи без громадянства, які працюють в Україні, мають право на відпустки нарівні з громадянами України.

Право на відпустки забезпечується:

гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом;

забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Статтею 24 Закону України "Про відпустки" передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні.

Стаття 33 Закону № 3723 не містить положень про включення до заробітної плати державного службовця такої виплати, як компенсація за невикористані дні відпустки при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені ст. 24 Закону № 504/96-ВР, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час (пункт 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати), тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців з якої обраховується пенсія, а має інше правове призначення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 1 березня 2018 року у справі № К/9901/1486/17 та від 26 червня 2018 року у справі № 216/1666/17.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем під час призначення та розрахунку позивачу пенсії державного службовця по інвалідності, правомірно не враховано суму компенсації за невикористану відпустку, нараховану в зв`язку із звільненням позивача з державної служби, оскільки остання не входить до системи оплати праці державних службовців згідно із Законом України "Про державну службу" з якої обраховується пенсія, та має інше цільове призначення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судом правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 липня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.