Справа № 340/952/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року справа № 340/952/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання Толстової О.І.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Балакіна Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Державної фіскальної служби України, Львівська площа,8, м. Київ,04053

про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України від 03.04.2019 року №43-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 "

Позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним, такий який прийнятий з порушенням норм діючого законодавства, та просить його скасувати.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року розгляд справи визначено за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 11 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року закрито підготовче провадження в справі.

Представник відповідача у відзиві до позову просив відмовити позивачу в його задоволені з підстав законності дій відповідача та відповідності вимогам Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (т.1,а.с.77-81).

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, зі змісту якого встановлено, що його безпідставно притягнули до дисциплінарної відповідальності, оскільки висновок ДФС України про незабезпечення належного виконання вимог в частині всебічного дослідження встановлених фактів та неналежної організації роботи щодо упередження мінімізації податкових зобов`язань підприємства реального сектору економіки є необґрунтованим (т.2, а.с.75-79).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмовому відзиві.

На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні 11.07.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст.243 КАС України

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Наказом ДФС України від 03.04.2019 року №43-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 " першого заступника начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (т.1,а.с.14-15).

Підставою для притягнення позивача до відповідальності, згідно вказаного наказу, стало неналежне виконання ним посадових обов`язків, незадовільний стан організації роботи в частині неналежної роботи щодо упередження мінімізації податкових зобов`язань підприємствами реального сектору економіки, незабезпечення якісного розгляду матеріалів щодо своєчасності, достовірності і повноти формування переліку ризикових платників податків, виключення з переліку ризикових платників підприємств, які були задіяні у схемах мінімізації податкових зобов`язань та визначені як «ймовірні зустрічні транзитери» (т.1,а.с.15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулює Закону України "Про державну службу" №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону №889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ч.2 ст.5 Закону №889-VIII, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст.65 Закону №889-VIII, визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст.139 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ч.1 ст.66 Закону №889-VIII, До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до ч.2-3 ст.66 Закону №889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до ч.6,7 ст.66 того ж Закону, дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2 - 4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії. За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно ст.74 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно до ст. 75 Закону №889-VIII, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

З врахуванням вище викладених норм та обставин, суд вважає за необхідне також зазначити наступне.

Суд встановив, що підставою для застосування вказаного стягнення слугували: доповідна записка Департаменту моніторингу доходів та обліково звітних систем від 23.11.2018 року №4341/99-99-07-01-03-18, наказ ДФС від 03.12.2018 р. №795 "Про стан організації ДФС та її територіальних органів у жовтні 2018 року", подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ від 25.03.2019 року №452/99-99-00-ДК-18, лист ГУ ДФС у Кіровоградській області від 14.12.2018 року №5521/8/11-28-01-40, пояснення ОСОБА_3 від 14.12.2018 року та від 30.01.2019 року.

Так, зі змісту висновку про наявність в діях державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, складеного 22.03.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 неналежно організовано роботу, як головою комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, що призвело до неналежного виконання вимог листів ДФС України від 05.05.2018 року №30/7д/99-99-07-05-03-17 та №29/7д/99-99-07-05-03-17.

Зокрема, вказаними листами голів регіональних комісій зобов`язано забезпечити якісний розгляд матеріалів щодо своєчасності, достовірності і повноти формування переліку ризикових платників податків.

Так, судом встановлено, що позивач діяв в межах наданих повноважень, всі заходи, пов`язані з виконанням вимог листів здійснені ним в повному обсязі та в терміни, передбачені вказаними листами, що підтверджується:

- листом "Про надання інформації" від 15.05.2018 року за вих. №1887/8/11-28-07-01-13 (т.1,а.с.51);

- листом "Про надання інформації" від 11.05.2018 року за вих. №1845/8/11-28-07-01-13 (т.1.а.с.54).

Стосовно систематичного виключення з переліку ризикових платників податку, які мають ознаки «ймовірного зустрічного транзиту» та підприємств, що здійснюють транзит схемного податкового кредиту шляхом реєстрації податкових накладних на підприємствах реального сектору економіки, що мінімізують сплату податкових зобов`язань до державного бюджету, судом встановлено наступні обставини.

Так, за період дії постанови КМУ від 21.02.2018 року №117 "Про запровадження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (березень 2018 травень 2019) за результатами роботи комісії ГУ ДФС у Кіровоградській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації до переліку ризикових включено 675 СГ (без врахування підприємств, які змінили місцезнаходження та перейшли на облік до інших регіонів). Також за вказаний період за результатами роботи вказаної комісії виключено з переліку ризикових 11 СГ.

Всі заходи вжиті у відповідності до вимог Порядку зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Постановою КМУ від 21.02.20187 №117 та підлягали розгляду в кожному випадку окремо.

При цьому, відповідно до п.1 Критеріїв, затверджених розпорядженням ДФС України від 13.09.2018 р. №95-р, платника, що знаходиться на обліку в Офісі великих платників податків ДФС та його підрозділах, мають ознаки реального сектору економіки.

Щодо листа ДФС України від 22.10.2018 р. №61/7Д/99-99-07-04-09 "Про надання інформації", яким зобов`язано надати пояснення та копії відповідних документів стосовно виключення з Переліку ризикових платників ТОВ "Компанія Агронова" позивачем направлено лист за вих.№ 4488/8-11-28-07-01-13 від 24.10.2018 року з відповідними документами на адресу ДФС України, що свідчить про виконання листа ДФС України від 22.10.2018 року у встановлені строки (т.1,а.с.47-48).

Зокрема, позивач пояснив, що в ході проведеного аналізу діяльності підприємства встановлено, що ТОВ "Компанія Агронова" здійснює придбання продукції (посівний матеріал, гербіциди, фунгіциди, засоби захисту рослин) у підприємств, які знаходяться на податковому обліку в Офісі великих платників податків та підпадають під ознаки реального сектору економіки, відповідно до Критеріїв, затверджених розпорядженням ДФС України від 13.09.2018 р. №95-р, а саме ПП "Марго", ПП "Бізон Тех 2006", ТОВ "Агро захист Донбас". Реалізація продукції (ЗЗР, фунгіциди, гербіциди), реалізація здійснюється с/г підприємствам: СФГ "Зоря", СФГ "Нива" та ПП "Виноград Агро".

Перевіркою встановлено, що на звітну дату у підприємства не встановлено ознак підміни товарних позицій при придбанні та реалізації товарів (послуг).

Таким чином, вимоги, доведені листами ДФС України від 05.05.2018р. №29/7д/99-99-07-05-03-17, від 05.05.2018 р. №30/7д/99-99-07-04-09, від 22.10.2018 р. №61/7д/99-99-07-04-09 виконані позивачем своєчасно та в повному обсязі.

Так, в судовому засіданні представник відповідача наголошував, що комісією, головою якої є позивач, здійснюється систематичне виключення з переліку ризикових платників податку, які мають ознаки «ймовірного зустрічного транзиту», та підприємств, що здійснюють транзит схемного податкового кредиту шляхом реєстрації податкових накладних на підприємства реального сектору економіки, що мінімізують сплату податкових зобов`язань до державного бюджету.

При цьому, на переконання представника відповідача, першим заступником начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області Лічманом О.С., як головою регіональної комісії, на порушення вимог п.11 Порядку, не забезпечено належного виконання вимог, доведених у вказаних вище листах ДФС, у частині всебічного дослідження встановлених фактів та неналежної організації роботи щодо упередження мінімізації податкових зобов`язань підприємствами реального сектору економіки.

Наведене, на переконання відповідача, свідчить про неналежну організацію роботи регіональної комісії та координацію її членів з боку першого заступника начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області Лічмана ОСОБА_4 ., як голови комісії, який відповідає за виконання покладених на комісію функцій та завдань, згідно з ч.4 п. 11 Порядку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 14.03.2018 року №499 створено комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації. При цьому позивач, як перший заступник начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області обраний керівником робочої групи. Вказана комісія здійснює свою діяльність відповідно до вимог Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.21018 року №117 (т.1,а.с.17-19).

Відповідно до Порядку роботи комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом ГУ ДФС у Кіровоградській області від 14.03.2018 року №466 (т.1,а.с.20-23), визначено, що рішення комісії приймається шляхом відкритого голосування. При цьому, рішення комісії приймається більшістю голосів, присутніх на засіданні членів такої комісії.

В судовому засіданні позивач зазначив, що з початку роботи комісії протягом березня листопада 2018 року проведено 225 засідань комісії з питань реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, по результатам моніторингу реєстрації податкових накладних та діяльності підприємств ризикової категорії в цілому по Кіровоградській області до переліку ризикових платників включено 723 суб`єкта господарювання без врахування підприємств, які змінили місцезнаходження та перейшли на облік до інших регіонів.

Позивач наголосив, що на вказаних засіданнях розглянуто 648 Таблиць даних платників податків по 121 суб`єкту господарювання та 4166 повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим у реєстрації податковим накладним та наданим до них документів по 243 суб`єктах господарювання.

При цьому, під час розгляду справи, представник відповідача не наведено обґрунтування конкретної причини, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного наказу, а саме відсутні посилання на конкретні положення наказу або доручення керівника, які саме порушені позивачем, першим заступником начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області, головою робочої групи, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Виходячи із встановлених обставин, суд зауважує, що в судовому засіданні підтверджено, що позивачем, як керівником робочої групи, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, забезпечувалась робота своєчасно, якісно, систематично та в повній мірі та у відповідності до вимог Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Постановою КМУ від 21.02.2018 року №117.

Судом встановлено, що наказом ДФС України від 03.12.2018 року №795 "Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у жовтні 2018 року" ініційовано дисциплінарне провадження стосовно першого заступника начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 за неналежну організацію роботи як голови комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, що призвело до невиконання листів ДФС України від 05.05.2018 року №29/7д/99-99-07-05-03-17, від 05.05.2018 №30/7д/99-99-07-05-03-17 (т.1,а.с.84-87).

На виконання п.3 та п.4 наказу ДФС України від 03.12.2018 р. №795 "Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у жовтні 2018 року" позивачем надано пояснення стосовно організації роботи комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, стосовно включення суб`єктів господарювання до Переліку ризикових платників, якими у повній мірі обґрунтовано здійснення вичерпних заходів щодо забезпечення завдань покладених на комісію та на позивача, як на Голову робочої групи, зокрема(т.1,а.с.94).

Суд зазначає, що встановлена законодавством України персональна відповідальність керівника за виконання завдань очолюваним ним органом не звільняє відповідача від обов`язку при прийнятті рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення дослідити наявність причинно-наслідкового зв`язку між невиконаними та/або неналежно виконаними завданнями центрального органу, інших підрозділів ДФС, та діями або бездіяльністю керівника такого територіального органу ДФС.

У справі, що розглядається, відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення не було надано оцінку вжитим позивачем заходів на виконання листів ДФС України.

Крім того, в.о. начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області також надано пояснення з вказаного вище питання (т.1,а.с.93). Зміст вказаних пояснень свідчить про те, що першим заступником начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області, головою Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації ОСОБА_1 було вжито повний комплекс заходів щодо результативної роботи комісії. Також у вказаному поясненні в.о. начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області клопотав про не притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

З аналізу змісту оскаржуваного наказу вбачається, що він не містить висновків щодо прийняття чи неприйняття до уваги наданих позивачем пояснень. Також, відповідачем не надано жодних доказів щодо застосування принципу індивідуалізації покарання, зокрема чи враховувалися останнім обставини, що пом`якшуються відповідальність державного службовця, зокрема: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника (ч.2 ст. 67 Закону України "Про державну службу").

При цьому, суд звертає увагу, що словосполучення «може бути оголошено догану» вказує на те, що при виборі виду стягнення, яке може бути застосоване у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби має виходити із того, що догана в даному випадку є видом найсуворішого стягнення, що застосовується до державного службовця.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами правомірності застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Крім того, у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення або керівник державної служби може застосувати до працівника менше суворе дисциплінарне стягнення, зокрема зауваження.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, зміст оскаржуваного наказу свідчить, що до позивача застосовано стягнення за неналежне виконання листів ДФС України від 05.05.2018 року №30/7д/99-99-07-05-03-17 та №29/7д/99-99-07-05-03-07.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення (ч.3 ст.65 Закону №889).

Аналізуючи викладену правову норму, суд приходить до висновку, що навіть за наявності підтвердженого факту вчинення дисциплінарного проступку позивача в травні 2018 року, керівник не мав права притягувати позивача до відповідальності, з огляду на те, що вказані дії вчинені поза межами строку, визначеного для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи викладене та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. згідно квитанції від 12.04.2019 року (а.с.3).

Суд, керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, стягує на користь позивача 768,40 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України від 03.04.2019 року №43-дс "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 "

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко