Справа № 263/1600/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2019 року

Київ

справа №263/1600/17

адміністративне провадження №К/9901/21558/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №263/1600/17

за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Маркевич Ніни Олександрівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року (ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Ястребової Л.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог заяви

1. У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Маркевич Ніни Олександрівни АР №850084 від 21 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно склав постанову, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, справа повинна бути розглянута в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Короткий зміст рішень суду

3. 20 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в місті Маріуполі Маркевич Ніни Олександрівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову від 27 січня 2017 року серії АР № 850084 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

4. Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача. Відповідачем було порушено порядок та процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не досліджено доказів та не надано можливості позивачу надати пояснення та заявити клопотання.

Суд, з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, дійшов висновку, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу є протиправними, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

5. 23 травня 2017 року Донецький апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2017 року по адміністративній справі №263/1600/17 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2017 року по адміністративній справі №263/1600/17 скасувати. Прийняти нову постанову. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відеозапис в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 122 КУпАП. Відповідач обґрунтовано та законно прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 .

Рух справи у суді касаційної інстанції

7. 12 червня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року.

У касаційній скарзі касатор просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року та залишити в силі постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 лютого 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року.

8. 13 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючий суддя), Радишевська О.Р., Уханенко С.А на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 11 червня 2019 року №705/0/78-19.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2019 року вказану касаційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року дану справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

9. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 зазначає, що поліцейським Маркевич Н.О., при складанні постанови, суттєво порушено його права, на законну вимогу відповідно до статті 268 КУпАП ознайомити позивача з матеріалами справи, а саме доказами його порушення, а також провести розгляд справи за місцем вчинення, а не у місці зупинки, інспектор протиправно відмовив.

10. Доводи, викладені у запереченні на касаційну скаргу (відповідача у справі)

Управління патрульної поліції в місті Маріуполі надало до суду заперечення на касаційну скаргу, в якому просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. Посилається на те, що оскаржуване судове рішення прийняте судом апеляційної інстанції правомірно, а тому відсутні підстави для його скасування.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою серії АР №850084 від 27 січня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 122 КупАП за те, що він, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_1 , 27 січня 2017 року о 13.50 годин по вул. Університетській Центрального району м. Маріуполь Донецької області, будинок 55 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. (знак стоп) , а саме не зупинився перед дорожнім знаком, чим порушив розділ 33 додаток 1 Правил дорожнього руху.

12. За скоєння правопорушень позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

13. З відеозапису файлів, записаних на dvd-r диску, що знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що позивач керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Університетській, 55 у м. Маріуполь та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 (знак стоп), а саме - не зупинився перед дорожнім знаком.

IV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Конституція України.

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

17. Кодекс України про адміністративні правопорушення, введений в дію з 1 червня 1985 року постановою Верховної Ради Української РСР від 7 грудня 1984 року №8074-X (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частина перша статті 222. Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 258. Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

V.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

17. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

18. Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку про те, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

19. Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

20. Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

21. Додатково колегія суддів Верховного Суду зазначає, що судом першої інстанції неправильно розуміються поняття "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення" з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, №5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення". Словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Тоді як поняття "на місці вчинення правопорушення", визначене у статті 258 КУпАП, тлумачиться Судом не на користь позивача.

22. Окрім того, Суд уважає за необхідне звернути увагу на те, що Рішення Конституційного Суду України № 5-РП/2015, на яке посилався суд першої інстанції, приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

23. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

24. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

VI. Судові витрати

25. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі №263/1600/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С.А. Уханенко