Справа № 569/8532/19
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8532/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яреми О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, про скасування постанови №83 від 23.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови №83 від 23.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.186 КУпАП. В обґрунтуванні позову зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, винесеною за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні. Позивач зазначає себе потерпілим від дій членів ДВК, поліції та членів адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради.

Також свої заперечення позивач виклав у письмовій відповіді на відзив від 01.07.2019 р.

Від представника відповідача до суду подано письмовий відзив від 29.05.2019 року. Позовні вимоги не визнає, зазначає, що позов не підлягає задоволенню, постанова №83 від 23.04.2019 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, у межах повноважень адміністративної комісії. Свої заперечення на позов представник відповідача мотивує тим, що всупереч вимогам закону, позивач не здійснив всіх необхідних дій, яких вимагає процедура голосування, після отримання бюлетеня, залишив його при собі і хотів разом з ним покинути виборчу дільницю, не проголосувавши, зазначене підтверджується поясненнями членів дільничної комісії з виборів Президента України.

В судовому засіданні 13.06.2019 року позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача заявлених вимог ОСОБА_1 не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, з підстав наведених у відзиві.

Заслухавши доводи позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи 23.04.2019 року Постановою №83 в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 186 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Винесена постанова мотивована тим, що 31.03.2019 року близько 19 год. 00 хв. за адресою м.Рівне вул.Негребельська, 20 (тимчасове розміщення виборчої дільниці № 560932) гр. ОСОБА_1 вчинив самоуправство, а саме всупереч закону привласнив собі виборчий бюлетень, намагався винеси його за межі виборчої дільниці, на зауваження не реагував.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує, що у визначений у постанові час і дату дійсно з метою реалізації свого волевиявлення при обранні Президента України перебував на виборчій дільниці №560932, яка була тимчасово розміщена за адресою м.Рівне вул АДРЕСА_1 Негребельська АДРЕСА_2 , отримавши бюлетень та розписавшись за нього у відомості виборців, почав перевіряти його. Оскільки, на його думку, встановив певні порушення виборчого права та невідповідність бюлетня та організації проведення голосування, свою позицію з даного приводу став висловлювати членам ДВК , після чого забравши у нього бюлетень, позбавили його права здійснити волевиявлення. Вважає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності засамоуправство немає, навпаки, вважає себе потерпілим від дій членів ДВК, поліції та членів адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради.

Відповідно до ст.186 КУпАП самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям, - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у самовільному, всупереч встановленому законом порядку, здійсненні свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям. До того ж дійсним правом необхідно вважати право, яке особа набуває на підставі закону або іншого нормативно-правового акта, а гаданим - право, якого особа не має, але, добросовісно помиляючись, вважає таким, що в неї є. Оскільки Конституція України встановлює, що закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними, невід`ємною ознакою самоуправства є порушення законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, яке, однак, не завдало їм істотної шкоди. Поняття істотної шкоди є оціночним, а встановлення означеної шкоди повинно здійснюватися з урахуванням наслідків, які мали дії винної особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій, пов`язаних зі винесенням постанови №83 в справі про адміністративні правопорушення від 23.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 186 КУпАП та накладення на нього адміністративне стягнення у виді попередження не доведена.

Вину позивача у вчиненні означеного правопорушення відповідач не довів, а суд її не встановив. Доказів того, що позивач ОСОБА_1 вчинив самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям, суду не надано.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні на судові витрати пов"язані з даною справою.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Однак, в силу норм ст.132 КАС України, витрати на придбання юридичної літератури не є витратами, пов`язаними з розглядом справи, та не підлягають відшкодуванню, крім того долучені до матеріалів адміністративної справи квитанції не підтверджують пов`язаність цих витрат з розглядом даної справи, а тому в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, оскільки в ході судового розгляду його вина у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП відповідачем не доведена, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9,72,73,77,192,211,241,245,246 286 КАС України,суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської міської ради про скасування постанови №83 від 23.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Скасувати постанову №83 від 23.04.2019 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.186 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді попередження, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Рівненської міської ради.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.186 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5розділу VII «Перехідні положення» КАС Українив редакції Закону № 2147VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, м.Рівне вул.Шевченка буд.45.

Суддя І.О.Гордійчук