Справа № 807/1735/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5850/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Сеника Р. П., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду в справі № 807/1735/15 (головуючий суддя Рейті С. І., м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області, треті особи начальник управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Балаж ОСОБА_2 Васильович, завідувач юридичного сектору апарату управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Гануляк Тамара ОСОБА_3 , про визнання незаконною відмови у доступі до публічної інформації, зобов`язання надати інформацію та стягнення судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2016 року задоволено позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області, треті особи начальник управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Балаж ОСОБА_4 , завідувач юридичного сектору апарату управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Гануляк ОСОБА_5 , про визнання незаконної відмови у доступі до публічної інформації, зобов`язання надати інформацію та стягнення судових витрат; визнано дії управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області щодо відмови у доступі до публічної інформації, викладеному у листі від 12.06.2015 року за № 3414/07 року на адвокатський запит ОСОБА_1 від 14.06.2015 року протиправними; зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області надати ОСОБА_1 запитувану інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 14.06.2015 року, а саме - надати інформацію про суми коштів, дату та отримання цих коштів, що було виплачено з Пенсійного фонду на поховання ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживав у будинку АДРЕСА_1 ); зобов`язано стягнути з управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 223,08 грн. та на правову допомогу у сумі 4750,00 грн.

26.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зобов`язання подати до суду звіт про виконання рішення суду, якою просить, зобов`язати Виноградівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області подати до суду звіт про виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача судових витрат у 30 денний строк з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду в справі № 807/1735/15.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З наведеного слідує, що статтями 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Отже, вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.06.2016, що вказує на обґрунтованість доводів позивача, у зв`язку із чим наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Водночас, приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вказав, що обов`язок подати звіт про виконання судового рішення може покладатися на суб`єкта владних повноважень виключно під час ухвалення судового рішення, і не може бути покладений на відповідача після завершення розгляду справи.

Проте, положення КАС України не містять такого обмеження щодо застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 382 КАС України, судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі, слід дійти висновку, що для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17.

Крім того, у Рішенні від 30.06.2009 у справі №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Водночас, суд звертає увагу відповідача на те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України (ч. 3 ст. 382 КАС України).

При цьому, сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою (ч. 7 ст. 382 КАС України).

З наведеного слідує, що суд за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф. При цьому, сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання.

Отже, приймаючи до уваги обставини справи, колегія суддів вважає, що заява позивача, про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

При цьому, ч. 3 ст. 312 КАС України передбачено випадки скасування судом апеляційної інстанції ухвал суду першої інстанції внаслідок чого справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. Враховуючи, що ухвали стосовно встановлення судового контролю у вказаному переліку відсутні, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою зобов`язати відповідача подати протягом 60 днів з дати прийняття цієї постанови звіт про виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду в справі № 807/1735/15 скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати до суду звіт про виконання рішення суду в справі № 807/1735/15 задовольнити частково.

Зобов`язати Виноградівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області подати до Закарпатського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача судових витрат у 60-денний строк з дня набрання постановою суду законної сили.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. П. Сеник
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 18 липня 2019 року.