Справа № 750/10222/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 750/10222/16-а

адміністративне провадження № К/9901/29709/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 750/10222/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та скасування розпорядження,

за касаційною скаргою Чернігівської міської ради на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова (головуючий суддя І. П. Рахманкулова) від 07 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (колегії суддів у складі: Н. М. Троян, Н. П. Бужак, В. А. Твердохлеб) від 02 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Чернігівської міської ради (далі - відповідач, скаржник) щодо не включення у вислугу років на державній службі періоду навчання позивача у Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Чернігівської міської ради «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 22 березня 2016 року « 78-рос «Про призначення» № 114-рос від 19 квітня 2016 року.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року ОСОБА_1 перебував в кадрах Міністерства внутрішніх справ і проходив службу в органах внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання (рядовий внутрішньої служби, лейтенант внутрішньої служби). Тому, позивач вважає, що з огляду на положення ст. 35 Закону України «Про державну службу» та абз. 22 п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283) зазначений період служби, а саме навчання у Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України, підлягає включенню до стажу державної служби. Проте, відповідач безпідставно виключив час навчання з вислуги років на державній службі, видавши оскаржуване розпорядження, чим порушив його права, а тому він вимушений звернутися до суду.

3. Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Чернігівської міської ради щодо не включення у вислугу років на державній службі періоду навчання ОСОБА_1 у Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України у період з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Чернігівської міської ради «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 22 березня 2016 року №78-рос «Про призначення».

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 09 березня 2017 року Чернігівська міська рада звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, та ухвалити нову судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 березня 2017 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, надавши строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - 30 днів з моменту отримання зазначеної ухвали.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Чернігівської міської ради.

7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

9. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 27 лютого 2018 року касаційну скаргу Чернігівської міської ради на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі № 750/10222/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Стрелець Т. Г. - головуючий суддя, Бевзенко В. М., Білоус О. В.).

11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року № 494/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Стрелець Т. Г., що унеможливлює її участь у розгляді касаційної скарги.

12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

13. Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

14. Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2019 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у відповідності до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 29 серпня 1994 року по 15 листопада 1999 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Стаж служби склав 5 років 02 місяці 16 днів.

16. При цьому, у період з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року навчався на денному відділенні Чернігівського училища внутрішніх справ МВС України, був прийнятий на службу з присвоєнням спеціального звання - рядовий внутрішньої служби відповідно до наказу № 61 о/с від 12 серпня 1994 року, що підтверджується також архівною довідкою Академії державної пенітенціарної служби від 13 жовтня 2016 року №7-12/16/М-13/16. Як вбачається з вказаної довідки, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 285 о/с від 19 липня 1997 року позивачу присвоєно спеціальне звання лейтенант внутрішньої служби (особистий номер М-005189). ОСОБА_1 отримав диплом «молодшого спеціаліста-юриста», виданий Чернігівським училищем внутрішніх справ МВС України серія НОМЕР_2 від 18 липня 1997 року.

17. Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13 квітня 2016 року вих. №936/124/23/01/2016 у період з 29 серпня 1994 року по 19 серпня 1997 року ОСОБА_1 був курсантом Чернігівського училища внутрішніх справ МВС України. З 19 серпня 1997 року по 15 червня 1998 року позивач працював слідчим (за рахунок посади старшого слідчого) відділення по розкриттю злочинів проти особистості слідчого відділу Чернігівського міського управління УМВС. У період з 15 червня 1998 року по 15 листопада 1999 року позивач працював слідчим (за рахунок посади старшого слідчого) відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Чернігівського міського управління УМВС.

18. 11 травня 2006 року позивача було призначено на посаду керуючого справами виконкому Новозаводської районної ради згідно рішення 1-ї сесії Новозаводської районної ради 5-го скликання від 11 травня 2006 року, з якої він звільнився 17 листопада 2010 року.

19. Вказані факти підтверджені записами у його трудовій книжці та не спірними між сторонами.

20. У подальшому, 23 березня 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника фінансового управління міської ради (на період відпустки основного працівника, який виконує повноваження за виборною посадою, до фактичного його виходу на роботу), як такий, що пройшов конкурсний відбір в порядку переведення з комунального підприємства «Будинок книги» Чернігівської міської ради відповідно до Розпорядження № 78-рос від 22 березня 2016 року та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Украйни від 3 травня 1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (зі змінами і доповненнями) за вислугу років на державній службі та службі в органах місцевого самоврядування ОСОБА_1 враховано 9 років 8 місяців 24 дні вислуги років та встановлено надбавку у розмірі 15 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг.

21. Розпорядженням Чернігівської міської ради № 114-рос від 19 квітня 2016 року «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 22 березня 2016 року № 78-рос «Про призначення» внесено зміни до частини третьої розпорядження міського голови від 22 березня 2016 року № 78-рос «Про призначення», а саме: «Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (зі змінами і доповненнями) ОСОБА_1 встановлено за вислугу років на державній службі та службі в органах місцевого самоврядування (6 років 9 місяців 4 дні) у розмірі 15 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг.

22. Дане Розпорядження прийнято на підставі листа Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13 квітня 2016 року № 936/124/23/01/2016 (вх. 18 квітня 2016 року № 184) щодо зарахування часу служби в ОВС ОСОБА_1 до стажу державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.

23. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що при обчисленні стажу роботи на державній службі відповідачем враховано стаж роботи в органах внутрішніх справ в період з 19 серпня 1997 року по 15 червня 1998 року - слідчий (за рахунок посади старшого слідчого) відділення по розкриттю злочинів проти особистості слідчого відділу Чернігівського міського управління УМВС, період з 15 червня 1998 року по 15 листопада 1999 року - слідчий (за рахунок посади старшого слідчого) відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Чернігівського міського управління УМВС, а також службу в органах місцевого самоврядування в період з 11 травня 2006 року по 17 листопада 2010 року.

24. Проте, стаж навчання позивача в Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України на підставі Розпорядження № 114-рос від 19 квітня 2016 року в період з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року відповідачем не включений до стажу роботи на державній службі.

25. Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

26. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що з огляду на положення ст. 35 Закону України «Про державну службу» та п. 3 Порядку № 283 час навчання ОСОБА_1 в Чернігівському училищі внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України в період з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби, оскільки позивач перебував в кадрах Міністерства внутрішніх справ і проходив службу в органах внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання - рядовий внутрішньої служби, лейтенант внутрішньої служби, що підтверджується архівною довідкою Академії державної пенітенціарної служби від 13 жовтня 2016 року № 7-12/16/М-13/16, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

27. При цьому, посилання відповідача на п. 3.1.3 п. 3 Методики, яким визначено, що час служби в органах внутрішніх справ осіб, яким присвоєно спеціальні звання (як спеціальні звання міліції, так і внутрішньої служби), зараховується лише на посадах середнього, старшого і вищого начальницького стажу; служба осіб, на посадах рядового і молодшого начальницького складу до стажу державної служби не зараховується, судами до уваги не прийнято, оскільки не узгоджуються в цій частині з приписами п. 3 Порядку № 283, звужує коло осіб яким постановою надано право включення періоду служби в органах Міністерства внутрішніх справ до стажу державної служби та суперечить приписам ст. 19 Конституції України.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

28. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

29. В касаційній скарзі скаржник вказує, що аналізуючи норми законів, які викладені у касаційній скарзі, відповідач дійшов висновку, що студент (слухач) не є посадою, яка відповідає статусу та кваліфікаційним вимогам посад державних службовців відповідних категорій або керівник працівників і спеціалістів державних органів. Студент (слухач) є особою, яка навчається з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів. Відтак, Законом України «Про освіту», Законом України «Про вищу освіту», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про міліцію» зарахування часу навчання громадян у навчальних закладах до стажу державної служби не передбачено. Тобто, час проходження навчання у Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України позивачу може бути зарахований до міліцейського стажу, проте до стажу державної служби період навчання не зараховується.

30. Окрім того, скаржник також відзначив, що Порядком № 283 передбачено лише окремі випадки, коли період навчання зараховується до стажу державної служби. Проте, навчання у Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України не входить у перелік визначений Порядком.

31. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що суди помилково дійшли висновку про те, що період навчання позивача у Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України має бути зараховано до стажу державної служби, оскільки здобуття позивачем освіти виключає державну службу у розумінні Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

33. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

34. 01 травня 2016 року вступив у силу Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) та відповідно до ст. 1 цього закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

35. Пунктом 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

36. Згідно п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

37. Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІI (далі - Закон № 3723-ХІI), який був чинний на час проходження позивачем служби та спірних правовідносин, було передбачено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, органах внутрішніх справ та інших органах, під час проходження служби в яких присвоюються спеціальні звання (пункт 8).

38. У відповідності до ч. 3 ст. 35 Закону № 3723-ХІI порядок обчислення стажу державної служби визначається Кабінетом Міністрів України.

39. Посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби».

40. Пунктом 2 Порядку № 283 визначено, що до стажу державної служби, зокрема, зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби (установи виконання покарань, слідчі ізолятори, підрозділи кримінально-виконавчої інспекції), які не мають спеціальних звань.

41. Також до стажу державної служби включається час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ (п. 3 Порядку № 283).

42. Враховуючи, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, Суд зазначає, що станом на період навчання позивача з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року на денному відділенні Чернігівського училища внутрішніх справ МВС України з присвоєнням спеціального звання - рядовий внутрішньої служби, діяв Закон України «Про міліцію» 20 грудня 1990 року N 565-XII.

43. Так, відповідно до ч. 2 ст. 18 цього Закону № 565, яка визначає проходження служби в міліції, особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України.

44. У відповідності до п. 9 розділу І Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, військовозобов`язані, зараховані в кадри Міністерства внутрішніх справ на посади рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, включаючи курсантів і слухачів навчальних закладів у встановленому порядку знімаються з військового обліку і перебувають на спеціальному обліку Міністерства внутрішніх справ.

45. Крім того, за правилами пп. 3.2 пункту 3 Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Головного управління державної служби України та Міністерством праці та соціальної політики України від 12 жовтня 2007 року № 270/551 (надалі - Методика) до стажу державної служби включається час служби осіб, які перебували в кадрах Міністерства внутрішніх справ на посадах рядового чи начальницького складу і яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 № 114, присвоєно спеціальні звання, установлені законодавством (як спеціальні звання міліції, так і внутрішньої служби), за умови, що фінансування заробітної плати за вказаними вище посадами рядового та начальницького складу здійснювалося за рахунок коштів державного або місцевого бюджету.

45. З огляду на правовий зміст наведених норм, Суд зазначає, що законодавцем навчання в якості курсантів та слухачів на денному відділенні вищого навчального закладу внутрішніх справ МВС України, які зараховані, в тому числі до кадрів МВС з присвоєнням спеціального звання - рядовий внутрішньої служби, відповідно до Закону України «Про міліцію» 20 грудня 1990 року № 565-XII, Положення № 114, прирівняно до проходження служби в ОВД, з своїми особливостями та відмінностями, що витікають з характеру такої служби. Навчання у таких закладах є відмінним від навчання осіб, у цивільних навчальних закладах.

46. Окрім того, Суд звертає увагу, що УМВС України в Чернігівській області при прийнятті та звільненні позивача зі служби ОВД був зарахований увесь період, в тому числі з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року до стажу, як служби в органах внутрішніх справ МВС.

47. Таким чином, оскільки позивач, як встановлено судами попередніх інстанцій за матеріалами справи, навчаючись у Чернігівському училищі внутрішніх справ МВС України, як у вищому навчальному закладі у період з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року перебував в кадрах Міністерства внутрішніх справ і проходив службу в органах внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання (рядовий внутрішньої служби, згодом лейтенант внутрішньої служби) та з огляду на положення Закону України «Про міліцію», Положення № 114, Закону № 3723-ХІI та п. 3 Порядку № 283, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій про те, що зазначений період служби, підлягає включенню до стажу державної служби.

48. При цьому, пункт 4.6 Методики, на який послався скаржник у касаційній скарзі, як на підставу у задоволенні позовних вимог, вказуючи на безпідставність зарахування до стажу державної служби часу навчання, є необґрунтованим.

49. Зазначеним п. 4.6 Методики здійснюється констатація того, що прямої вказівки щодо включення часу навчання у навчальних закладах до стажу державної служби, положеннями "Про державну службу", "Про міліцію" не встановлюється, а тому такий період навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`юнктів) та докторантів у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України не включається.

50. Окрім того, Суд звертає увагу, що на час спірного періоду з 29 серпня 1994 року по 19 липня 1997 року навчання позивача на денному відділенні Чернігівського училища внутрішніх справ МВС України, де він був прийнятий на службу з присвоєнням спеціального звання - рядовий внутрішньої служби, така Методика взагалі не існувала.

51. При вирішенні цього спору, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин Суд також враховує правові висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі від 09 червня 2015 року у справі № 21-207а15, від 07 лютого 2019 року № 808/5518/14.

52. Не заслуговують на увагу також доводи скаржника про наявність листа Міжрегіонального управління Національного Агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях щодо неможливості зарахування до стажу державної служби періоду навчання, оскільки вказаний лист містить відповідні роз`яснення, які носять рекомендаційний характер.

53. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходила з того, що всі обґрунтування сторін були перевірені та проаналізовані судами попередніх інстанцій, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

54. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

55. Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

56. Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернігівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов