Справа № 9901/209/19
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 липня 2019 року

Київ

справа №9901/209/19

адміністративне провадження №П/9901/209/19

Верховний Суд як суд першої інстанції у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Шарапи В.М.,

суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Корецького І.О.,

позивача: представника Кравця Р.Ю. ,

відповідача: представника Шумар В.Ю.,

третьої особи на стороні відповідача: представника Штокмана А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Громадської організації "Правова держава"

до Верховної Ради України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінет Міністрів України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

У провадженні Верховного Суду перебуває справа за позовом Громадської організації "Правова держава" до Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінет Міністрів України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Судове засідання у даній справі призначене на 16.07.2019 о 16:30 год.

Представник позивача подав заяви про відвід суддів Шарапи В.М., Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г. від участі у розгляді даної справи, у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Заяви обґрунтовані тим, що станом на момент проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій щодо призначення на посади суддів Верховного Суду у прийнятті відповідних рішень брали участь члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України а саме: ОСОБА_2 , який на час виконання повноважень члена комісії не вжив дій щодо зупинення адвокатської діяльності, та ОСОБА_3 , який не підтвердив належним чином необхідний стаж професійної діяльності. Оскільки склад Вищої кваліфікаційної комісії суддів України було сформовано із порушенням закону, прийняті нею як колегіальним органом рішення не можна вважати легітимними. Така ситуація, на думку заявника, ставить під сумнів законність процедури призначення суддів Верховного Суду, у якій брали члени комісії ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення заяв представника позивача заперечили, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши та вивчивши аргументи, наведені у заявах представника позивача про відвід суддів, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених відводів, з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

Варто зазначити, що відповідно до частини 2 статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.

Отже, наслідком відводу складу колегії суддів є розгляд судової справи іншим складом суддів того ж адміністративного суду.

За правилами інстанційної юрисдикції судом першої інстанції для розгляду справ щодо законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України є Верховний Суд (частини 4 статті 22, частина 2 статті 266 КАС України).

Іншого компетентного органу для вирішення справ означеної категорії немає.

Представником позивача заявлено відвід з підстав, визначених пунктом 4 частини 1 статті 36 КАС України, а саме, у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (до прикладу, рішення у справі "Білуха проти України") наявність безсторонності (суду) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria); "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland).

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Наведені представником позивача доводи щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності складу суду, визначеного для розгляду цієї справи, мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу чи факту вчинення судом дій, які б свідчили про його упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність суддів, не наведено.

Як підставу до відводу складу суду, визначеного для розгляду цієї справи, заявник вказує на упередженість суддів, поряд із тим, зміст заяв зводиться до нелегітимності Верховного Суду та порядку призначення суддів до його складу.

Доводи заявника не дають підстав для висновку про існування причинно-наслідкового зв`язку між дотриманням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимог законодавства під час їх призначення на посади членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України і професійною діяльністю суддів цієї колегії щодо відправлення правосуддя, у тому числі й під час розгляду даної справи.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав до задоволення заяв про відвід немає.

Відповідно до частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, заяви представника позивача про відвід суддів належить передати для визначення в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України, суддям, які вирішуватимуть питання про відвід суддів Шарапи В.М., Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

Керуючись статтями 35-36, 39-40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяви позивача про відвід суддів Шарапи В.М., Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г. визнати необґрунтованими.

Справу передати для визначення суддів, які вирішуватимуть питання про відвід суддів Шарапи В.М., Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г. у порядку встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Бевзенко В.М.

Данилевич Н.А.

Желтобрюх І.Л.

Стрелець Т.Г.