Справа № 160/16/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/16/19
Суддя І інстанції Бондар М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №ДН2127/250/АВ/МГ-ФС/837 від 20.12.2018 року про накладення штрафу у розмірі 111690 грн.

В обґрунтування позову посилається на порушення законодавчо встановленого порядку винесення оскарженої постанови, яке виразилося у тому, що вона прийнята за наслідками акту інспекційного відвідування, а не за результатами перевірки, крім того вона повинна бути прийнята одночасно із приписом про усунення виявлених порушень. Вказує також на те, що порушення зафіксовані у акті інспекційного відвідування не відповідають фактичним обставинам у справі, оскільки при складенні табелів робочого часу та розрахунково-платіжних відомостях була допущена технічна помилка, яка самостійно усунута позивачем, а тому не було допущено порушень в частині недодержання суб`єктом господарювання мінімальних гарантій в оплаті праці, що також підтверджується письмовими поясненнями самих працівників, які засвідчені нотаріально.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ФОП Луцик В.В. подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що суд визнав встановленими обставини справи щодо залучення працівників позивача до надурочних робіт, праці у вихідні та святкові дні, які не були доведені відповідачем, оскільки в акті інспекційного відвідування не встановлено факту залучення працівників до надурочних робіт. Інформація щодо тривалості робочого часу працівників позивача, викладених у табелях обліку робочого часу за період січень, лютий, травень, червень 2017 року, травень, червень 2018 року узгоджується з приписами ст. 50 КЗпП України щодо тижневої норми робочого часу у 40 годин, і в акті інспекційного відвідування не встановлено яку суму становить невиплачена заробітна плата працівникам, щодо яких виявлено порушення. Судом безпідставно відхилено письмові пояснення працівників, які спростовують виявлені порушення. Вказує, що Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою КМУ від 17.07.2013 року № 509 не передбачає акт інспекційного відвідування як підставу для винесення постанови про накладення штрафу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ФОП Луцика В.В. підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, допитавши свідків, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції що у період з 20.11.2018 року по 21.11.2018 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до наказу від 20.11.2018 року №1038-І та направлення на проведення інспекційного відвідування від 20.11.2018 року №427 у присутності ФОП ОСОБА_1 , проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 21.11.2018 року №ДН2127/250/АВ.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- не здійснення нарахування та виплату двом працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за понаднормові відпрацьовані години за 2017-2018 р.р.;

- відсутнє нарахування у подвійному розмірі оплати за години роботи у святкові дні працівнику ОСОБА_4 у 2018 році.

Позивач надав зауваження на акт перевірки №ДН2127/250/АВ від 21.11.2018 року, у яких зазначив, що позивач орендує у ТОВ «МЕНЕДЖ ЕСТЕЙТ» приміщення для здійснення господарської діяльності у ТРЦ «Дафі» на підставі договору суборенди №АД-10/09/12-110 від 28.02.2015 року. Так, у вказаному договорі суборенди, Правил та Положень ТРЦ «Дафі» визначено лише два святкові дні (31 грудня та 1 січня) у які допускається скорочений час роботи підприємства. В інші дні суборендар зобов`язаний забезпечити безперервну роботу в орендованому приміщенні. У табелях обліку робочого часу була наявна технічна описка яка усунута самостійно. Працівники у вихідні та святкові дні не працювали, , напередодні святкових днів зміна працівника скорочувалася на одну годину.

На підставі акту інспекційного відвідування від 21.11.2018 року №ДН2127/250/АВ відповідачем винесено припис №ДН2127/250/АВ/П від 27.11.2018 року, яким зобов`язано позивача усунути такі порушення: (а.с.43-44):

- частини 1 статті 106 КЗпП України в частині нарахування та виплати двом працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оплати за понаднормово відпрацьовані години;

- частини 1 та 2 статті 107 КЗпП України в частині нарахування в подвійному розмірі оплати за години роботи у святкові дні працівниці ОСОБА_4

29.11.2018 року відповідачем прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН2127/250/АВ/МГ, яким призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 13.12.2018 року о 09.00 годині (а.с. 46).

13.12.2018 року відповідачем складено повідомлення про відкладення розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, у зв`язку з надходженням клопотання про відкладення розгляду справи, на 20.12.2018 року.

20.12.2018 року відповідачем, на підставі висновків акту інспекційного відвідування від 21.11.2018 року №ДН2127/250/АВ винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2127/250/АВ/МГ-ФС/837, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 111690 грн. за порушення статей 106 та 107 КЗпП України.

Надаючи оцінку вказаним обставинам справи суд першої інстанції прийшов до висновку, про правомірність застосування штрафу до позивача у розмірі 111690 грн., за порушення вимог частини 1 статті 106 КЗпП України та частини 1 статті 107 КЗпП України.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 цього положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон №877-V) визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295).

За змістом пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2,4- 7 цього пункту.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (пункт 19 Порядку №295).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

У пункті 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акту про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку №509).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (пункти 4, 5 Порядку №509).

Відповідно до пункту 8 Порядку №509 за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Згідно зі статтею 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються КЗпП України та іншими актами законодавства України.

Частиною 2 статті 12 вказаного Закону передбачається, що норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та КЗпП України, є мінімальними державними гарантіями.

Абзацом 4 частини 2 статті 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З акту інспекційного відвідування вбачається, що двом працівникам - адміністратору ОСОБА_2 та перукарю ОСОБА_3 не нараховувалась та не виплачувалась оплата праці в подвійному розмірі за надурочний час та за роботу у святкові дні, а саме згідно табелів робочого часу:

- за січень 2017 року тривалість робочого часу адміністратора ОСОБА_2 складала 160 годин, перукаря ОСОБА_3 176 годин, тоді як норма робочого часу у січні 2017 (2018) року складає 159 годин;

- за лютий 2017 року тривалість робочого часу перукаря ОСОБА_3 складала 168 годин, перукаря ОСОБА_3 тоді як норма робочого часу у лютому 2017 (2018) року складає 160 годин;

- за травень 2017 року тривалість робочого часу адміністратора ОСОБА_2 складала 170 годин, тоді як норма робочого часу у травні 2017 (2018) року складає 167 годин;

- за червень 2017 року тривалість робочого часу перукаря ОСОБА_3 складала 160 годин, тоді як норма робочого часу у червні 2017 (2018) року складає 159 годин;

- у травні 2018 року адміністратор ОСОБА_4 відпрацювала 10 годин у законодавчо встановлений святковий день - 09 травня (День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні), 10 годин - 27 травня (Трійця), 10 годин - 28 червня (День конституції України).

Враховуючи викладене, відповідачем зроблено висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини 2 статті 106 КЗпП України та частини 1 статті 107 КЗпП України.

З табелів обліку робочого часу вбачається, що у січні 2017 року ОСОБА_5 відпрацьовано 160 годин, ОСОБА_3 - 176 годин; у лютому 2017 року тривалість робочого часу ОСОБА_3 склала 168 годин; у травні 2017 року тривалість робочого часу ОСОБА_5 склала 170 годин; у червні 2017 року тривалість робочого часу ОСОБА_3 склала 160 годин (а.с. 143, 147, 150, 151, 154, 159).

У табелі обліку робочого часу за травень-червень 2018 року відображено, що ОСОБА_4 відпрацювала по 10 годин у законодавчо встановлені святкові дні - 9 травня, 27 травня, 28 червня.

Враховуючи, встановлені перевіркою обставини, суд прийшов до висновку про наявність з боку позивача виявлених порушень.

В той же час як вбачається з матеріалів справи позивачем самостійно усунуто технічні помилки у табелях робочого часу. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що допущена позивачем помилка в табелі обліку використання робочого часу не свідчить про недостовірність обліку виконуваної роботи.

З Правил внутрішнього трудового розпорядку ФОП ОСОБА_1 від 01.02.2017 року та Додаткової угоди № 1 до трудового договору від 17.11.2011 року з ОСОБА_3 вбачається встановлення тривалість робочого часу працівників позивача : адміністратори ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) працюють по 10 годин за змінами: два робочі дні та два вихідні дні, перукар ОСОБА_3 працювала по 8 годин на умовах п`ятиденного робочого тижня.

Крім того з письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які засвідчені нотаріально вбачається , що вони у вихідні та святкові дні до роботи не залучалися, напередодні святкових та неробочих днів тривалість робочого часу скорочувалась на 1 годину.

Допитані в якості свідків, судом апеляційної інстанції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожна окрема пояснила, що у вихідні та святкові дні не працювали, напередодні святкових та неробочих днів тривалість робочого часу скорочувалась на 1 годину.

З табелів обліку робочого часу які надавалися, як під час інспекційного відвідування так і після усунення виявлених технічних описок вбачається, що тривалість робочого тижня працівників, щодо яких виявлені порушення, не перевищувала 40 годин на тиждень, тобто відповідала нормам встановленим ст. 50 КЗпП України.

Також з урахуванням вказаних обставин справи, колегія суддів звертає увагу на те, що актом інспекційного відвідування не виявлено факту роботи у надурочний час, тобто понад встановлений робочий час, оскільки робота працівників відбувалась в межах встановлених норм праці.

При цьому в акті інспекційного відвідування не встановлено яка сума заробітної плати є невиплаченою працівникам, щодо яких виявлено порушення.

У акті інспекційного відвідування виявлено порушення позивачем ч. 1 ст. 106 КЗпП України, відповідно до якої за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки, в той же час у позивача відсутня погодинна система оплати праці, як то вбачається з наказу позивача № 1/17 від 02.01.2017 року, яким затверджено порядок виплати заробітної плати та з Правил внутрішнього трудового розпорядку від 01.02.2017 року.

Акт інспекційного відвідування не містить суті виявлено порушення, зокрема не визначає суму невиплаченої заробітної плати, не містить відомостей про загальний розмір нарахованої, виплаченої та належної до виплати суми заробітної плати за перевіряємий період.

За таких обставин відсутні підстави для твердження про порушення позивачем абз.4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України в частині недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оскільки відсутні докази нарахування та виплати заробітної плати позивачем та яка сума є невиплаченою.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково, та ухвалення нового рішення у відповідній частині, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Оскільки судом першої інстанції не було проаналізовано усіх обставин справи, що на думку колегії суддів, призвело до помилковості висновків суду про наявність виявлених порушень з боку позивача.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН2127/250/АВ/МГ-ФС/837 від 20.12.2018 року

Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 4405 грн. (чотири тисячі чотириста п`ять грн.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 17 липня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова