Справа № 200/14640/18-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р. Справа№200/14640/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача Мороз О.О. довір. від 03.08.2018 року б/н

від відповідача 1 Ярова С.Е. довір. від 05.03.2019 року № 216/10

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з

обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»

до відповідачів:

1. Головного управління Державної фіскальної служби України Донецької області

2. Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій

області

3. Начальника Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у

Донецькій області - Паши Людмили Георгіївни

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового

повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання дій щодо проведення камеральної перевірки узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим деклараціям за жовтень 2015 року, грудень 2016 року, за період січень 2017 року грудень 2017 року, за період січень 2018 року квітень 2018 року, щодо порядку зарахування коштів в погашення податкових зобов`язань в період з грудня 2015 року по квітень 2018 року протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.08.2018 року № про застосування фінансових санкцій у розмірі 3425663 грн.13 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, податкові повідомлення рішення, які оскаржуються, винесені відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Зазначає, що камеральна перевірка проведена податковим органом з порушенням строку, встановленому для її проведення, оскільки вона мала бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової звітності.

Вказує на те, що у контролюючого органу відсутнє право перерозподілу сум податкових платежів в рахунок погашення боргу, який виник раніше.

Наполягає на тому, що своєчасне невнесення відповідачем рішень суду про відстрочення виконання зобов`язань порушило порядок зарахування інших платежів щодо визначених зобов`язань платником податків з ПДВ та, як наслідок, нарахування фінансових санкцій за порушення строку сплати самостійно визначених зобов`язань.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що податкове повідомлення - рішення, яке оскаржується, винесене податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Враховуючи наведене, просить в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою від 10.04.2019 року до участі у справі в якості відповідачів залучені Маріупольська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Донецькій області та начальник Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області - Паша ОСОБА_1 .

Представник позивача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти доводів позовної заяви заперечував, з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Миру, 68-а, перебуває на обліку як платник податків у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

31.07.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області здійснена камеральна перевірка ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року від 20.11.2015 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року від 20.01.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року від 20.02.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року від 20.03.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року від 20.04.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року від 22.05.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року від 19.06.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року від 19.07.2017 року № , згідно рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС 14.04.2016 №318) в адміністративній справі № 805/1236/15-а, по податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року від 18.08.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року від 19.09.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року від 19.10.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року від 20.11.2017 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року від 20.12.2017 року № , згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 15.01.2018 року № за листопад 2017 року, по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року від 22.01.2018 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року від 20.02.2018 року № , по податковій декларації з податку, на додану вартість за лютий 2018 року від 19.03.2018 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року від 19.04.2018 року № , по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2018 року від 18.05.2018 року № , за результатами якої складений акт № 1336/05-99-43-03/24155428.

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» вимог чинного законодавства, а саме, пункту 203.2 статті 203, абз. а) пункту 50.1 статті 50, пункту 57.1 статті 57, пункту 100.1 та пункту.100.7 статті 100 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати суми узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість:

- по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року від 20.11.2015 року № у сумі 1103000 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року від 20.01.2017 року № у сумі 776234 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року від 20.02.2017 року № у сумі 493520 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року від 20.03.2017 року № у сумі 517395 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року від 20.04.2017 року № у сумі 982784 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року від 22.05.2017 року № у сумі 306175 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року від 19.06.2017 року № у сумі 532382 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року від 19.07.2017 року № у сумі 107699 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року від 18.08.2017 року № в сумі 212036 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року № від 19.09.2017 року в сумі 76100 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року від 19.10.2017 року № в сумі 169780 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року від 20.11.2017 року № в сумі 132838 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року від 20.12.2017 року № в сумі 566194 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року від 22.01.2018 року № в сумі 2557820 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року від 20.02.2018 року № в сумі 266181 грн., по податковій декларації з податку, на додану вартість за лютий 2018 року від 19.03.2018 року № в сумі 790654 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року від 19.04.2018 року № в сумі 1203157 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2018 року від 18.05.2018 року № в сумі 1247236 грн. (з затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання);

- суми недоплати по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 15.01.2018 року № за листопад 2017 в сумі 6162 грн. (із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання);

- несвоєчасна сплата відстроченого податкового боргу з податку на додану вартість згідно ст.100 Податкового кодексу України, на підставі ухвали Донецького окружного адміністративного суду про відстрочення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року в адміністративній справі № 805/1236/15-а до 01.07.2017 року у сумі 5723840 грн. 70 коп. (з затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання).

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийняте податкове повідомлення рішення від 22.08.2018 року № про зобов`язання ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» сплатити штраф за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3425663 грн. 13 коп. (а.с. 26).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року у справі № 805/1236/15-а адміністративний позов Жовтневої об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно будівельне підприємство «Азовінтекс» м. Маріуполь про стягнення грошових коштів, що належать платнику податків, з розрахункових рахунках у банках на суму податкового боргу в розмірі 8237149,63 грн. задоволений частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно будівельне підприємство «Азовінтекс» стягнуті грошові кошти, з розрахункових рахунках у банках на суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 6140112 грн. 50 коп., основна сума боргу 5723840 грн. 69 коп., 416271 грн. 81 коп. пеня з податку на додану вартість.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2015 року виконання постанови суду від 09.11.2015 року по адміністративній справі № 805/1236/15-а за позовом Жовтневої об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно будівельне підприємство «Азовінтекс» м. Маріуполь про стягнення грошових коштів, що належать платнику податків, з розрахункових рахунках у банках на суму податкового боргу в розмірі 8237149 грн. 63 коп. відстрочене до 01.04.2016 року (а.с. 96-99).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.04.2016 року виконання постанови суду від 09.11.2015 року по адміністративній справі № 805/1236/15-а за позовом Жовтневої об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно будівельне підприємство «Азовінтекс» м. Маріуполь про стягнення грошових коштів, що належать платнику податків, з розрахункових рахунках у банках на суму податкового боргу в розмірі 8237149 грн.63 коп. відстрочене до 31.12.2016 року (а.с. 100-102).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2016 року виконання постанови суду від 09.11.2015 року по адміністративній справі № 805/1236/15-а за позовом Жовтневої об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно будівельне підприємство «Азовінтекс» м. Маріуполь про стягнення грошових коштів, що належать платнику податків, з розрахункових рахунках у банках на суму податкового боргу в розмірі 8237149 грн. 63 коп. відстрочене до 01.07.2017 року (а.с. 103-105).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить скасувати спірне податкове повідомлення рішення.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість віднесений до загальнодержавних податків та зборів.

Як зазначалось раніше, під час перевірки встановлене порушення позивачем вимог пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом визначені статтею 203 Податкового кодексу України, відповідно до якої податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідальність за затримку сплати узгоджених сум податкових зобов`язань встановлена п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На вимогу суду сторонами у справі підписаний акт звірки розрахунків, з якого вбачається, що внаслідок несвоєчасного внесення відповідачем в картці особового рахунку позивача рішень суду про відстрочення виконання зобов`язань порушений порядок зарахування інших платежів щодо визначених зобов`язань платником податків з ПДВ та нарахування фінансових санкцій за порушення строку сплати самостійно визначених зобов`язань, а саме, в квітні 2018 року відповідачем повторно зарахована сума в розмірі 5723840 грн. 69 коп. на виконання рішення суду у справі 805/1236/15-а.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків даних податкового обліку, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про порушення платником податків вимог чинного законодавства з питань оподаткування, платник податків має спростовувати ці доводи, що випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд вважає, що позивачем надані суду належні докази в підтвердження доводів позовної заяви про протиправність застосування фінансових санкцій, тому позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення підлягають задоволенню.

Щодо доводу позивача про порушення відповідачем порядку та строків проведення камеральної перевірки, суд враховує наступне.

Види перевірок контролюючих органів, порядок та підстави для їх проведення визначені главою 8 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України 75.1 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.75.1.1 п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначений статтею 76 Податкового кодексу України, відповідно до якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що камеральна перевірка це особливий вид перевірок, яка проводиться у приміщені податкового органу та її предметом є виключно данні податкових декларацій та данні системи електронного адміністрування податку на додану вартість, або своєчасність подання або реєстрації документів податкової звітності та своєчасність перерахування сум грошових зобов`язань платниками податків.

Пунктом 3 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб`єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З системного аналізу зазначеної норми Закону вбачається, що її положення стосуються обмеження проводити документальні перевірки, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Оскільки камеральна перевірка це особливий вид перевірок, яка проводиться у приміщені податкового органу та її предметом є виключно данні податкових декларацій та данні системи електронного адміністрування податку на додану вартість, або своєчасність подання або реєстрації документів податкової звітності та своєчасність перерахування сум грошових зобов?язань платниками податків, під час такої перевірки документи фінансової, статистичної та іншої звітності, регістри податкового та бухгалтерського обліку, первинні документи та податкова інформація не досліджуються, згода платника податків на проведення такої перевірки необов?язкова, податковий орган не позбавлений права здійснювати такий вид перевірок у спірний період, суд вважає, що, здійснюючи перевірку позивача відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, зазначена норма містить обмеження тридцатиденим строком проведення камеральних перевірок, предметом яких є перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку, тоді як предметом перевірки у спірних взаємовідносинах були питання несвоєчасної сплати податкових зобов?язань.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що задоволенню не підлягають.

Стосовно доводу про неправомірнісь здійснення відповідачем перерозподілу платежів в рахунок погашення податкового боргу, суд зазначає наступне.

Глава 9 Податкового кодексу України визначає джерела погашення податкового боргу платника податків, пунктом 87.9 статті 87 якої контролюючий орган зобов?язаний у разі наявності у платника податків податкового боргу зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Тобто, зазначена норма чинного законодавства зобов?язує податковий орган зарахувати кошти, що сплачує платник податків, який має податковий борг, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, тобто, в рахунок погашення податкового боргу, який виник раніше.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, в порушення зазначеної норми Закону відповідач здійснював перерозподіл сум сплаченого податку в рахунок погашення податкового боргу наступних періодів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що, здійснюючи перерозподіл платежів в рахунок погашення податкового боргу наступних періодів, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений зазначеною нормою Закону, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо розподілу сплачених грошових коштів в рахунок погашення боргу підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування та застосування штрафу за встановлені порушення в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» (, юридична адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Миру, 68-а) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114), Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області (, юридична адреса: 87549, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. А.Куїнджі, б. 93), начальника Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області - ОСОБА_2 про визнання дій щодо проведення камеральної перевірки узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим деклараціям за жовтень 2015 року, грудень 2016 року, за період січень 2017 року грудень 2017 року, за період січень 2018 року квітень 2018 року, щодо порядку зарахування коштів в погашення податкових зобов`язань в період з грудня 2015 року по квітень 2018 року протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.08.2018 року № про застосування фінансових санкцій у розмірі 3425663 грн.13 коп. задовольнити частково.

Дії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо порядку зарахування коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» в погашення податкових зобов`язань в період з грудня 2015 року по квітень 2018 року визнати протиправними.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 22.08.2018 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» фінансових санкцій у розмірі 3425663 грн.13 коп. - визнати протиправним та скасувати.

В задоволені іншої частини адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» судові витрати в сумі 51384 грн. 95 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.В. Давиденко