Справа № 480/1347/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 р. Справа № 480/1347/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Неговєлова А. В. ,

представника відповідача - Лисиці Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом комунального некомерційного підприємства "Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії" Сумської міської ради до Управління Держпраці у Сумській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне некомерційне підприємство «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» Сумської міської ради (далі - позивач, КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» СМР), звернулось до суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач, Управління Держпраці у Сумській області), в якій просило скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими особами №СМ471/181/АВ/П/МГ-ФС від 14.03.2019.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», акта інспекційного відвідування, припису, а також оскаржуваної постанови до Комунальної установи «Сумський міський клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» (далі - КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії»), правонаступником якої є позивач, слід було застосувати штраф на підставі абз.3 ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України в розмірі 12519грн., а не на підставі абз.4 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України - за недотримання мінімальних гарантій в оплаті праці.

З посиланням на приписи Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про оплату праці», представник позивача відмічає, що оскільки доплата у розмірі 10% посадового окладу працівникам, які використовують у роботі дезінфікуючі засоби, а також тим, що зайняті прибиранням туалетів є доплатою за роботу в несприятливих умовах праці, яка не враховується при обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру, її не нарахування та невиплата, жодним чином не зменшувала розмір мінімальної заробітної плати, який виплачувався працівникам КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії», а отже і не порушувало мінімальні державні гарантії в оплаті праці. Відтак, оскаржувану постанову вважає незаконною.

Ухвалою суду від 17.04.2019 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.2).

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву (а.с.30-74), в якому, з урахуванням поданих доказів, представник просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції, з посиланням на Закон України «Про оплату праці», Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих акті України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, зазначає, що заробітна плата складається не лише з основної (тарифної) частини заробітної плати (основний оклад, тарифна ставка, ставка заробітної плати), а і додаткова заробітна плата стимулюючого та заохочувального характеру (доплати, надбавки, виробничі премії, інші заохочувальні виплати). Вказаним Законом встановлений перелік виплат, які при обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються. Це: доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я, за роботу в нічний та надурочний час, роз`їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат.

Пунктом «г» підпункту 3 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 №1298 передбачена виплата працівникам за використання в роботі дезінфікувальних засобів, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, - у розмірі 10 відсотків посадового (місячного) окладу.

В той же час, під час проведення інспекційного відвідування позивача встановлено, що в порушення Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 №308/519 та п.4.20 колективного договору позивача, працівникам, в тому числі молодшим медичним сестрам, які за посадовими інструкціями використовують дезінфекційні засоби, а також працівникам, зайнятим прибиранням туалетів, існують випадки невиплати доплати у розмірі 10% посадового окладу.

Вважає, що відповідачем дотримано встановлені чинним законодавством порядок проведення інспекційного відвідування і порядок притягнення до відповідальності позивача, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

В підготовчому засіданні оголошувалась перерва, у зв`язку з витребуванням додаткових доказів у сторін (а.с.81).

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 10.06.2019 (а.с.97), підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.06.2019.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Відмітила, що доплата у розмірі 10 відсотків посадового (місячного) окладу, яка передбачена Умовами оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 №308/519 є мінімальної державною гарантією в оплаті праці, відтак її невиплата та не нарахування тягне за собою відповідальність передбачену абз.4 ч.2 ст. 265 Кодексу законі про працю України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - КНП «Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії» СМР, зареєстровано юридичною особою, та є правонаступником, припиненої 04.04.2019 КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії». Вказані обставини підтверджуються копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13), копією рішення Сумської міської ради від 31.10.2018 №1038-МР (а.с.11-12).

Також в судовому засіданні було встановлено, що 24.01.2019 відповідачу ОСОБА_2 було подано колективне звернення, зареєстроване за №КОЛ-68/17-08/2019, в якому працівники КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» просили виконати перевірку їх установи з приводу дотримання трудового законодавства за період листопад-грудень 2018р., в тому числі, в частині виплати премій та невиплати доплати за використання в роботі дезінфікуючих засобів (а.с.86).

05.02.2019 начальником Управління Держпраці у Сумській області було видано наказ №218 про проведення інспекційного відвідування КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» (а.с.33).

06.02.2019 було видане направлення №104/СМ471 на проведення інспекційного відвідування КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» у період з 18.02.2019 по 19.02.2019 (а.с.34).

Відповідно до наказу та направлення контролю підлягали питання дотримання трудового законодавства в частині нарахування, виплати премій та доплати за використання дезінфікуючих засобів.

В періоді з 18 по 19 лютого 2019 року було проведено інспекційне відвідування КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії», в ході якого було виявлено порушення установою вимог ч.1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, зокрема, в порушення Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 №308/519, та п. 4.20 колективного договору (а.с.40-44), працівникам, в тому числі молодшим медичним сестрам, які за посадовими інструкціями (а.с.45-49) відповідно до табелів обліку використання робочого часу в листопаді та грудні 2018р. (а.с.87-96) використовували в роботі дезінфікуючі засоби, а також працівникам, зайнятим прибиранням туалетів, існують випадки невиплати доплати у розмірі 10% посадового окладу.

Зокрема, відповідно до табеля обліку використання робочого часу за листопад 2018р. молодші медичні сестри Акушерського відділення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 виконували свої посадові обов`язки в листопаді 2018р. проте доплату в розмірі 10% посадового окладу за використання дезінфікуючих засобів, а також прибирання туалетів в листопаді 2018 року не нараховано та не виплачено.

Також, відповідно до табеля обліку використання робочого часу за грудень 2018р. молодші медичні сестри ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 виконували свої посадові обов`язки в грудні 2018р. проте доплату в розмірі 10% посадового окладу за використання дезінфікуючих засобів, а також прибирання туалетів в грудні 2018 року не нараховано та не виплачено.

Відповідно до письмових пояснень в.о. старшої акушерки, молодшої медичної сестри та завідуючої Акушерського відділенням молодші медичні сестри отримують дезінфікуючі засоби щоденно вранці, які використовуються при поточному та заключному прибиранні пологових палат, душових боків, туалетів. Доплата за використання дезінфікуючих засобів здійснюється за наявності фінансування (а.с.99-101).

Вказані висновки зафіксовані в акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю №СМ 471/181/АВ від 19.02.2019 (а.с.14-17, 35-38), який був вручений позивачу засобами поштового зв`язку та підписаний керівником КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» 25.02.2019 (а.с.38-39).

Відповідно до п.19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №295) за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

26.02.2019 відповідачем було складено припис про усунення виявлених порушень №СМ 471/181/АВ/П (а.с.18,66), яким зобов`язано КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» усунути порушення вимог ч.1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР в частині нарахування та виплати доплати у розмірі 10% посадового окладу працівникам, які використовують у роботі дезінфікуючи засоби, а також працівникам, зайнятим прибиранням туалетів, а саме молодшим медичним сестрам.

Згідно п.п.6,7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509) про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

01.03.2019 відповідачем видано рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №СМ 471/181/АВ/П/МГ, відповідно до якого розгляд справи було призначено на 14.03.2019 о 14:00 (а.с.68), про що направлено повідомлення (а.с.69).

14.03.2019 заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області було прийнято постанову №СМ471/181/АВ/П/МГ-ФС, якою на КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» за порушення вимог ч.1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, а саме, власник або уповноважений ним орган не виплачує працівникові винагороду за виконану ним роботу, а саме, не в повному обсязі виплачено заробітну плату, на підставі абз.4 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 918 060,00 грн. (а.с.19-20).

21.03.2019 позивачем на виконання припису направлено копії платіжних доручень та відомості на виплату доплати у розмірі 10% посадового окладу (а.с.71-74).

Надаючи правову оцінку висновкам, викладених в оскаржуваній постанові, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За приписами ч.1 ст. 94 КЗпП України, ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закон України «Про оплату праці») заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 97 КЗпП України частиною 2 передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Вказане узгоджується з ч.1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці».

В свою чергу, відповідно до п. ґ) пп.3 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 №1298 (далі - Постанова КМУ №1298) було установлено доплату працівникам за використання в роботі дезінфікувальних засобів, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, - у розмірі 10 відсотків посадового (місячного) окладу.

Пунктом 6 вказаної ж постанови було постановлено Міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, а також галузевим академіям наук у місячний термін розробити і затвердити за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів конкретні умови оплати праці та розміри посадових окладів (ставок заробітної плати) працівників підвідомчих бюджетних установ, закладів та організацій відповідно до Єдиної тарифної сітки з урахуванням складності, відповідальності та специфіки їх роботи.

Так, Міністерством праці та соціальної політики України, Міністерством охорони здоров`я України спільним наказом від 05.10.2005 №308/519 було затверджено Умови оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення (далі - Умови №308/519), відповідно до п.3.4.7 яких передбачено, що працівникам (у т. ч. молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, установлюється доплата в розмірі 10 відсотків посадового окладу (тарифної ставки).

В п.4.20 Колективного договору КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії», схваленого трудовим колективом 03.10.2017, з урахуванням вказаних Умов №308/519 було передбачено працівникам (у тому числі молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів доплату в розмірі 10% посадового окладу (тарифної ставки) (додаток №5) (а.с.42).

Позивач, не заперечує проти допущення ним порушення п.3.4.7 Умов №308/519, постанови КМУ №1298 щодо невиплати та не нарахування доплати в розмірі 10 відсотків посадового окладу (тарифної ставки) 22 особам в листопаді та грудні 2018 року, однак, вважає незаконним застосування штрафу на підставі абз.4 ч.2 ст. 265 КЗпП України, оскільки, на його думку, зазначена норма не передбачає відповідальності за вчинене ним правопорушення Умов №308/519.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати визначається Законом України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати наступна. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. При обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я, за роботу в нічний та надурочний час, роз`їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат (ст.3-1 «Гарантії забезпечення мінімальної заробітної плати» Закону України «Про оплату праці»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників, молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Таким чином, норми і гарантії в оплаті праці, які визначені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та положеннями КЗпП України, є мінімальними державними гарантіями в оплаті праці.

За приписами ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-ІІІ, основні державні соціальні гарантії встановлюються законами. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Таким чином, державне регулювання оплати праці, що визначено законодавством, полягає, зокрема, у встановленні розміру мінімальної заробітної плати та інших зазначених у законодавстві норм і гарантій оплати праці, та в даному випадку слід встановити, чи було позивачем дотримано норми і гарантії, передбачені законодавством, що є мінімальними державними гарантіями.

Так, питання оплати праці врегульовані главою VII КЗпП України, у той час як гарантії та компенсації встановлені главою VIIІ КЗпП України.

При цьому, суд відмічає, що глава VIIІ КЗпП України, визначаючи гарантії та компенсації, не містить положень щодо виплати доплати працівникам (у т. ч. молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, так само як і ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оплату праці», що містить перелік норм оплати праці.

Тобто, наведеною нормою статті 12 Закону України «Про оплату праці» та нормами КЗпП України доплату за роботу з дезінфікуючими засобами як мінімальну державну гарантію не передбачено та не встановлено.

Виплата такої доплати працівникам, які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів у розмірі 10 відсотків посадового (місячного) окладу, як вже зазначалось вище, передбачено п.ґ) пп.3 п.3 постанови КМУ №1298, та п.3.4.7 Умов№308/519, відповідно до яких (Умов№308/519) вказану доплату було включено до п.4.20 Колективного договору КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» (а.с.42зворот).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відповідачем помилково ототожнено гарантії у виплати доплати за роботу в несприятливих умовах праці, зокрема, доплати за роботу з дезінфікуючими засобами, та мінімальні державні гарантії в оплаті праці.

Більш того, як вбачається з останнього абзацу додатку 5 до Колективного договору КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» (а.с.44зворот), до якого відсилає п.4.20, доплата установлюється щомісячно згідно щомісячних рапортів керівників структурних підрозділів в межах затверджених бюджетних асигнувань на дані видатки, в той час як мінімальні державні гарантії в оплаті праці не можуть залежати від наявності чи відсутності такого фінансування.

Тобто допущене позивачем порушення пп. ґ) п.3 п.3 постанови КМУ №1298, та п.3.4.7 Умов№308/519 не підпадає під визначення недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оскільки доплата працівникам (у т. ч. молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, не є нормою чи гарантією в оплаті праці, що передбачена ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оплату праці» та КЗпП України, внаслідок чого висновок відповідача про наявність підстав для накладення на КУ «СМКПБ Пресвятої Діви Марії» штрафу, передбаченого абз.4 ч.2 ст. 265 КЗпП України, не відповідає фактичним обставинам.

Відтак, Управлінням Держпраці у Сумській області не доведено вчинення позивачем порушення трудового законодавства, відповідальність за яке передбачена абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, у зв`язку з чим оскаржувана постанова №СМ471/181/АВ/П/МГ-ФС від 14.03.2019 не відповідає критеріям правомірності, визначених у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимог є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управлінням Держпраці у Сумській області суму судового збору в розмірі 13770,90грн., сплаченого ним за подання позовної заяви згідно платіжного доручення від 10.04.2019 №2 (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву комунального некомерційного підприємства "Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії" Сумської міської ради (40000, м.Суми, вул.Троїцька, буд.20, ) до Управління Держпраці у Сумській області (40000, м.Суми, вул.Горького, буд.28Б, ) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області від 14.03.2019 №СМ471/181/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу уповноваженими особами у розмірі 918060,00грн.

Стягнути з Управління Держпраці у Сумській області (40000, м.Суми, вул.Горького, буд.28Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь комунального некомерційного підприємства "Клінічний пологовий будинок Пресвятої Діви Марії" Сумської міської ради (40000, м.Суми, вул.Троїцька, буд.20, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 13 770 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят) грн. 90коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04.07.2019.

Суддя І.Г. Шевченко