Справа № 200/7285/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 р. Справа№200/7285/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління ) про визнання протиправним та скасування рішення від 06 лютого 2019 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання повторно розглянути заяву від 29 січня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням:

- до страхового стажу періодів роботи у ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод» з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року та з 01 червня 2016 року по 08 липня 2016 року;

- до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з 18 серпня 1982 року по 01 вересня 1998 року у якості помічника машиніста тепловозу, з 01 вересня 1998 року по 08 червня 2000 року у якості машиніста тепловозу, з 19 серпня 2002 року по 01 листопада 2002 року у якості оглядача-ремонтника вагонів, з 01 листопада 2002 року по 01 вересня 2003 року у якості помічника машиніста тепловозу, з 01 вересня 2003 року по 18 грудня 2003 року у якості машиніста тепловозу, з 18 грудня 2003 року по 19 січня 2004 року у якості слюсаря з ремонту рухомого залізничного складу; з 14 жовтня 2005 року по 24 травня 2007 року та з 12 липня 2007 року по 06 грудня 2007 року у ДП «Донецьквантажтранс» у якості складача потягів, з 13 грудня 2007 року по 23 березня 2010 року у якості помічника машиніста тепловозу в АТ «Норд», з 20 липня 2010 року по 09 лютого 2011 року у якості машиніста тепловозу у ВАТ «Донецький завод високовольтних опор», з 18 лютого 2011 року по 15 травня 2011 року та з 15 травня 2011 року по 08 липня 2016 року у якості помічника машиніста тепловозу у ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод», з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за вислугою років. Однак відповідач рішенням від 06 лютого 2019 року відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його конституційні права, а тому просив суд його скасувати.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

03 липня 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що згідно положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у тих випадках коли у трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пенсію на пільгових умовах, установленої для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Для визначення права на пенсію на пільгових умовах застосовується Наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383. Відповідно до положень вказаного наказу для підтвердження стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та довідку, уточнюючу пільгових характер роботи. Відповідно до наданих позивачем документів до його страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року та з 01 червня 2016 року по 08 липня 2016 року, оскільки відсутні відомості про сплату цим підприємством щомісячних внесків до Пенсійного фонду України. Також до спеціального стажу позивача не було враховано періоди роботи з 18 серпня 1982 року по 08 червня 2000 року на ПАТ «Донецький металургійний завод» так як заявником не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи; періоди роботи з 19 серпня 2002 року по 01 листопада 2002 року, з 01 листопада 2002 року по 19 січня 2004 року на підприємстві ВАТ «Донецький металургійний завод», з 14 жовтня 2005 року по 24 травня 2007 року на підприємстві ДП «Донецьквантажтранс», з 12 липня 2007 року по 06 грудня 2007 року ДП «Донецьквантажтранс», з 13 грудня 2007 року по 23 березня 2010 року на підприємстві АТ «Норд», з 20 липня 2010 року по 09 лютого 2011 року на підприємстві ЗАТ «Донецький завод високовольтних опор2. З 18 лютого 2011 року по 08 липня 2016 року на підприємстві ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод», оскільки не надані довідки про пільгову роботу, які підтверджують, що заявник безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користувався правом на пенсію за вислугу років.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 , внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 12 квітня 2018 року № .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06 лютого 2019 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Вказаним рішенням позивачу не було враховано до страхового стажу періоди роботи з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року та з 01 червня 2016 року по 08 липня 2016 року на підприємстві ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод» оскільки відсутні відомості про сплату підприємством щомісячних внесків до Пенсійного фонду України.

Також до спеціального стажу за вислугу років не враховано періоди роботи з 18 серпня 1982 року по 08 червня 2000 року на ПАТ «Донецький металургійний завод» так як заявником не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи; періоди роботи з 01 листопада 2002 року по 19 січня 2004 року на підприємстві ВАТ «Донецький металургійний завод», з 14 жовтня 2005 року по 24 травня 2007 року на підприємстві ДП «Донецьквантажтранс», з 12 липня 2007 року по 06 грудня 2007 року ДП «Донецьквантажтранс», з 13 грудня 2007 року по 23 березня 2010 року на підприємстві АТ «Норд», з 20 липня 2010 року по 09 лютого 2011 року на підприємстві ЗАТ «Донецький завод високовольтних опор. З 18 лютого 2011 року по 08 липня 2016 року на підприємстві ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод», оскільки не надані довідки про пільгову роботу, які підтверджують, що заявник безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користувався правом на пенсію за вислугу років.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності зі статтею 26 Закону № 1058-ІV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці на списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону і в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, положення Закону № 1788-XIIзастосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до ст. 1 цього Закону, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються, зокрема, трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Право на пенсію за віком, у відповідності до ст. 12 Закону № 1788-XII, мають:

- чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

- жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 51 Закону № 1788-XII визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно ст. 52 Закону № 1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, відповідно до п. «а» ст. 55 цього Закону робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

В трудовій книжці позивача НОМЕР_3 щодо спірних періодів роботи зроблені наступні записи:

- 18.08.1982р. прийнятий в службу рухомого складу залізничного цеху в якості помічника машиніста тепловозу 2 розряду;

- 01.05.1997р. переведений в цех рухомого складу / локомотивна служба / керування залізничним транспортом помічником машиніста тепловозу 5 розряду;

- 01.03.1998р. залізничний цех, служба рухомого складу по тепловозному господарюванню помічник машиніста тепловозу 5 розряду;

- 01.09.1998р. залізничний цех, служба рухомого складу по тепловозному господарюванню помічник машиніста тепловозу 6 розряду;

- 01.08.1999р. переведений за контрактом, залізничний цех, служба рухомого складу по тепловозному господарюванню машиніст тепловозу 6 розряду;

- 08.06.2000р. звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП.

- 19.08.2002р. прийнятий в ВАТ « Донецький металургійний завод» в залізничних цех служби рухомого складу по вагонному господарству, оглядачем ремонтником вагону 4 розряду;

- 01.11.2002р. помічник машиніста тепловозу 5 розряду на залізничному цеху , служби рухомого складу по тепловозному господарству;

- 01.09.2003р. машиніст тепловозу 6 розряду на залізничному цеху , служби рухомого складу по тепловозному господарству;

- 18.12.2003р. залізничний цех, служба рухомого потягу з вагонного господарства слюсар з ремонту рухомого складу 4 розряду;

- 19.01.2004р. звільнений за власним бажанням.

- 14.10.2005р. прийнятий на ВП «Вантажно-транспортне управління» ДП «Вугілля України» складачем потягів 5 розряду:

- 25.12.2006р. переведений з ВП «Вантажно-транспортне управління» ДП «Вугілля України» та створене ДП «Донецьквантажтранс» за ч. 3 ст. 36 КЗпП;

- 24.05.2007р.звільнений за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання згідно ст. 38КЗпП;

- 12.07.2007р. прийнятий на ДП «Донецьквантажтранс» складачем потягів 5 розряду;

- 06.12.2007р. звільнений за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України;

- 13.12.2007р. прийнятий в АТ «Норд» помічником машиніста тепловозу;

- 23.03.2010 р. звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 20.07.2010р. прийнятий у залізничний цех ВАТ «Донецький завод високовольтних опор машиністом тепловозу;

- 09.02.2011р. звільнений за ст. 38 КЗпП України;

- 18.02.2011р. прийнятий на ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод» помічником машиніста тепловозу залізничного цеху;

- 15.05.2011р. переведений машиністом тепловозу залізничного цеху;

- 08.07.2016о. звільнений за згодою сторін за ст. 36 КЗпП України.

Суд зазначає, що згідно роз`яснення «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» № 25 від 18.11.1992 року Міністерства соціального забезпечення України, відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 року № 583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Відповідно до вищезазначених Списків професії позивача такі як: машиністи і помічники машиністів тепловозів, оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу, слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу, складачі поїздів , входять до переліку професій, які дають право на вихід на пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача у період з з 18 серпня 1982 року по 08 червня 2000 року на ВАТ «Донецький металургійний завод», з 19 серпня 2002 року по 19 січня 2004 року на підприємстві ВАТ «Донецький металургійний завод», з 14 жовтня 2005 року по 24 травня 2007 року на підприємстві ДП «Донецьквантажтранс»,з 12 липня 2007 року 06 грудня 2007 року на підприємстві ДП «Донецьквантажтранс», з 13 грудня 2007 року по 23 березня 2010 року на підприємстві АТ «Норд»; з 20 липня 2010 року по 09 лютого 2011 року на підприємстві ЗАТ «Донецький завод високовольтних опор» з 18 лютого 2011 року по 08 липня 2016 року на підприємстві ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод», підтверджується наявними записами у копії трудової книжки позивача, а тому має бути врахований до спеціального стажу за вислугу років при призначенні пенсії.

Окрім того, зі спірного рішення вбачається, що період роботи з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року та з 01 червня 2016 року по 08 липня 2016 року не врахований до страхового стажу позивача у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату підприємством щомісячних внесків до Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Суд, вважає посилання управління на відсутність відомостей про сплату ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод» щомісячних внесків до Пенсійного фонду України є безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством.

Дана правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року.

Враховуючи вищенаведене періоди роботи позивача у ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод» з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року та з 01 червня 2016 року по 08 липня 2016 року повинен бути зарахованим до страхового стажу періодів роботи.

Таким чином, рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06 лютого 2019 року прийнято в супереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., судові витрати у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06 лютого 2019 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 січня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи у ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод» з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року та з 01 червня 2016 року по 08 липня 2016 року та до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з 18 серпня 1982 року по 08 червня 2000 року на підприємстві ВАТ «Донецький металургійний завод», з 19 серпня 2002 року по 19 січня 2004 року на підприємстві ВАТ «Донецький металургійний завод», з 14 жовтня 2005 року по 24 травня 2007 року на підприємстві ДП «Донецьквантажтранс»,з 12 липня 2007 року по 06 грудня 2007 року на підприємстві ДП «Донецьквантажтранс», з 13 грудня 2007 року по 23 березня 2010 року на підприємстві АТ «Норд», з 20 липня 2010 року по 09 лютого 2011 року на підприємстві ВАТ «Донецький завод високовольтних опор», з 18 лютого 2011 року по 08 липня 2016 року на підприємстві ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод», з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 11 липня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко