Справа № 440/1482/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1482/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (надалі - ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС", позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (надалі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 092523 від 18.03.2019 у сумі 1700 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваної постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області. Цією постановою на підприємство було накладено штраф за відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу при здійсненні перевезення. Позивач, однак, стверджував, що з товарно-транспортної накладної № 40100186 вбачається, що вантажні перевезення ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" здійснювалися в межах України та є внутрішніми. Таким чином, враховуючи те, що водієм ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" здійснювалися внутрішні автомобільні перевезення, а не міжнародні, обов`язок ведення та пред`явлення до перевірки, зокрема протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу був відсутній. Зазначено, що на виконання пункту 6.3 Положення № 340 водій ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" веде індивідуальну контрольну книжку водія. Враховуючи наведене, факт порушення ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" при проведенні перевірки органами Укртрансбезпеки автомобіля SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 позивач вважав недоведеним.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 позовну заяву залишено без руху.

10.05.2019 позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 25.04.2019, надавши до суду квитанцію про сплату судового збору, та уточнивши свої позовні вимоги, відмовившись від застосування заходів забезпечення позову.

13.05.2019 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.06.2019.

10.06.2019 відкладено розгляд справи до 01.07.2019 у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 замінено у справі № 440/1482/19 відповідача, а саме: Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, на належного - Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

03.07.2019 до суду позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження /а.с. 70/.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився.

Судова повістка про виклик до суду, направлена відповідачу, Державній службі України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) за зареєстрованим місцезнаходженням /а.с. 79/ та отримана ним 08.07.2019.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до товарно-транспортної накладної № 4010186 водієм ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" ОСОБА_1 здійснено перевезення соняшника з пункту навантаження - ТОВ "АК"Зелена долина"/Журавлівка, вул. Привокзальна, 41, с. Маяки, Тульчинський район, Вінницька область до пункту розвантаження - ПрАТ "АДМ Іллічівськ" Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 26 /а.с. 11/.

28 січня 2019 року інспектором Укртрансбезпеки було здійснено перевірку автомобіля SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 , у ході якої складено акт про порушення законодавства про автомобільний транспорт (сам акт не надано суду позивачем у зв"язку з відсутністю його копії; відповідач не надав ані відзиву на позов, ані витребуваних судом документів).

Представником позивача направлено 16.03.2019 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області заперечення щодо складеного акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом /а.с. 12-13/.

18.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 092523 у розмірі 1700,00 грн, у зв`язку з тим, що ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" здійснено надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" /а.с. 14/.

Позивач не погоджуючись із зазначеною постановою звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів позову встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу став висновок відповідача про відсутність у перевізника документів, необхідних для здійснення перевезення, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Суд зазначає, що засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписів статті 6 Закону № 2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Так, під час проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення перевізником, ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС", вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що відповідно приписів статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Згідно приписів статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №385, ця інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно пункту 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Згідно пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п. 2.7 Інструкції №385, за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Суд зазначає, що відповідно до наказу "Про внесення змін до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року N 340" Міністерства інфраструктури України від 01.07.2014 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2014 за № 836/25613 доповнено наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року N 340 "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за N 811/18106, після пункту 4 новим пунктом 5 такого змісту: "5. Державній інспекції України з безпеки на наземному транспорті забезпечити: 1) здійснення перевірок дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, встановлених Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим цим наказом; 2) неухильне дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення заходів державного контролю на автомобільному транспорті; 3) здійснення планових, позапланових і рейдових перевірок виключно в межах переліку питань, визначених Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року N 1567; 4) здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення; 5) участь у конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування відповідно до вимог Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року N 1081, без встановлення обмежень щодо необхідності обладнання автобусів учасників конкурсу тахографами.".

Таким чином, перевірка оснащеності тахографом здійснюється співробітниками Укртрансбезпеки, відповідно до повноважень, лише при здійсненні міжнародних перевезень, а при здійсненні внутрішніх перевезень проводиться лише перевірка документів на встановлений тахограф.

Водночас позивачем зазначено про відсутність порушень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки перевезення водієм здійснюється на підставі індивідуально-контрольної книжки водія.

Положеннями пункту 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 N 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 р. за N 811/18106 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Відповідачем не надано до суду спростування вище зазначених доводів позивача.

Крім того суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

А відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача, у строк, визначений в ухвалі суду від 13.05.2019, не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

За таких обставин, суд констатує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення, а відповідна поведінка відповідача розцінюється судом як визнання позову.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ "АГРЕЙН ТРАНС" про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області № 092523 від 18.03.2019.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн /а.с. 4/.

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання цього позову.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (вул. В. Пугачова, буд. 6, оф.405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ідентифікаційний код 38052610) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 18.03.2019 № 092523.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (вул. В. Пугачова, буд. 6, оф.405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ідентифікаційний код 38052610) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Головуючий суддя І.С. Шевяков