Справа № 420/4280/19
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
18 липня 2019 року м. Одеса Справа №420/4280/19
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А. розглянувши матеріали заяви Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Олександра Олександровича про підтвердження обґрунтованості повного арешту майна платника податків,-
17.07.2019 року о 16 годині 47 хвилин до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про підтвердження обґрунтованості повного арешту майна платника податків, згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 17.07.2019 року.
Розглянувши матеріали заяви Головного управління ДФС в Одеській області до ФОП ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.
Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів визначено статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно частини 1 цієї статті провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; 3) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; 4) зобов`язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим; 5) стягнення коштів за податковим боргом; 6) зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на орган доходів і зборів.
Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою (частина 2 ст. 283 КАСУ).
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.
Суд зазначає, що спір про право у контексті розглядуваної норми має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин звернення з відповідною заявою.
Між тим, стаття 283 Кодексу адміністративного судочинства України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди, як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку, у залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.
Так у постанові від 25 січня 2019 року у справі №808/2981/14 Верховний Суд зазначив, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, визначених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 06.07.2005 року №2747-IV), може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов`язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв`язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення Головного управління ДФС в Одеській області до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є відмова ФОП ОСОБА_2 у допуску посадових осіб головного управління ДФС України в Одеській області до проведення фактичної перевірки, призначеної наказом заявника від 16 липня 2019 року №5610 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 ».
Разом з тим, як вбачається з відомостей програмного забезпечення суду «Діловодство спеціалізованого суду», 18.07.2019 року ФОП ОСОБА_2 було подано позовну заяву до Одеського окружного адміністративного суду за позовом ФОП ОСОБА_3 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання недійсним та скасування наказу від 16.07.2019 року №5610 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 » та відповідно присвоєно номер адміністративної справи №420/4294/19.
З огляду на вищевикладене суд зазначає, що між сторонами існує спір про право, що виключає можливість розглядати заяву Головного управління ДФС в Одеській області до ФОП ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі вищезазначеного, та враховуючи існування спору про право, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження за заявою Головного управління ДФС в Одеській області до ФОП ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 166, 248, 256, 283, 294, 295 КАС України, суд, -
Відмовити у відкритті провадження за заявою Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості умовного арешту майна платника податків.
Роз`яснити Головному управлінню ДФС в Одеській області, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256, 283 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 24 годин з моменту її постановлення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Е.А.Іванов