Справа № 460/756/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2019 року м. Рівне №460/756/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1 ,

відповідача: представник Дем`янюк С.М.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці ДФС (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поверненні зайво сплачених митних платежів від 22.01.2019 року; зобов`язання відповідача підготувати висновок про повернення позивачу надмірно сплаченого до бюджету акцизного податку та ПДВ у розмірах: 58955,61грн. акцизного податку та 11791,12 грн. ПДВ, і подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2017 з республіки Австрії гр. ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_2 ввезений автомобіль марки «ОРЕL», модель «МОVANO», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи водія - 3, призначений до використання на дорогах загального користування (для перевезення вантажів), номер (маркування) двигуна - М9ТА6, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 2299куб.см, вантажопідйомність 1,022т, маса в разі максимального завантаження - 3500кг, що був у використанні, колісна формула - 4X2, тип кузова - фургон, наявна стаціонарна перегородка між кабіною водія та вантажним відсіком, відсутні вікна в бокових панелях, відсутні доступні отвори для кріплення сидінь та встановлення пристроїв безпеки, відсутні в задній частині декоративне оздоблення та ознаки комфорту, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення - 2011, дата першої реєстрації - 19.12.2012 року, не виготовлений на базі кузова легкового автомобіля. 06.12.2017 митним брокером було подано митну декларацію UA 204010.2017.235214 в якій було зазначено дату виготовлення автомобіля -2012 рік та дату першої реєстрації 19.12.2012 рік і вказані суми митних платежів, виходячи з застосування ставки акцизного податку 0.02 Євро за 1куб.см. ( авто до 5 років). 06.12.2017 року митним органом було прийняте рішення про відмову у митному оформленні товарів (картка відмови № 204010/2017/00269, додаток 3) та запропоновано заявити точні відомості про товар, зокрема у графі 31 МД календарний та модельний рік виготовлення транспортного засобу 2011. 15.12.2017 з метою провадження митних формальностей щодо ввезеного автомобіля, митним брокером Приватного підприємства «А-2», було подано митну декларацію з присвоєним номером митниці ДФС № UA204010/2017/236257. Відповідач, за результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв`язку ти, що у графі 31 МД декларантом зазначено відомості про рік виготовлення легкового автомобіля марки «ОРЕL», моделі «МОVANO», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2 , дата першої реєстрації 19.12.2012. Згідно з інформацією, наданою ТОВ «Дженерал Авто Груп», датою першої реєстрації вказаного автомобіля є 06.06.2011. Згідно з ст.215 Податкового кодексу України ставка акцизного податку на транспортні засоби за кодом УКТЗЕД НОМЕР_3 , строк експлуатації яких складає більше 5 років, але менше 8 становить 0,8 євро за 1куб.см. При наданні до митного оформлення МД від 15.12.2017 №UA204010/2017/236251, декларантом застосовано ставку акцизного податку 0,02 євро за 1 куб. см. (гр.47 МД). Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в митному оформленні товарів від 15.12.2017 за № UА20410/2017/00279. Починаючи з 07.12.2017 року і до кінця робочого дня 18.12.2017 року включно (понеділок), шляхом письмових та усних звернень до керівництва митниці, позивач намагався переконати відповідача про незаконність його рішень. 19.12.2017 року брокером було подано митну декларацію № UА 204010/2017/236533, яка відповідала вимогам відповідача, а позивачем сплачені визначені відповідачем, митні платежі. Як наслідок таких обставин, 19.12.2017 року позивач сплатив акцизний податок за вказаною відповідачем ставкою 0.8 Євро за 1куб.см замість 0.02 Євро за 1куб.см, що в свою чергу складає 60467,29грн, замість 1511,68грн і є на 58955,61грн більшим від необхідного. Крім того, позивачем було сплачено 49503,54грн ПДВ замість 37712,42грн, що в свою чергу більше на 11791,12грн. Таким чином, як стверджує позивач, за рішенням митного органу ним було сплачено митних платежів на 70746,73грн більше ніж повинно було б бути сплачено і зазначалося у митних деклараціях від 06.12.2017 та 15.12.2017 року. Також вказує, що картка відмови у прийнятті митної декларації від 15.12.2017 була визнана протиправною та скасована рішенням суду від 20.02.2018, яке набрало законної сили 11.06.2018. 06.12.2018 року позивачем до відповідача було направлено клопотання про повернення надмірно сплачених в результаті незаконного рішення коштів. 19.12.2018 року відповідач повідомив про неможливість здійснити повернення коштів через невірно вказані у листі суми до повернення та номер митної декларації. 15.01.2019 року, врахувавши та виправивши недоліки попереднього звернення, позивач повторно звернувся до відповідача з клопотанням про повернення коштів. 22.01.2019 року відповідач повідомив його про прийняте рішення щодо відмови у поверненні зайво сплачених коштів. Рішення ґрунтувалось на не встановленні факту надмірно сплачених мною платежів, оскільки на момент завершення митного оформлення автомобіля та сплати митних платежів (19.12.2017), строк експлуатації автомобіля становив 5 років. При винесенні рішення відповідач опирався на п.2 ст.291 МК України (обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються плаченими) при здійсненні митного оформлення товарів з моменту закінчення митного оформлення). Позивач стверджує, що таке рішення не відповідає нормам і правилам законів, що регулюють відносини у переміщенні товарів через митний кордон України, сплати митних та податкових платежів та повернення надмірно сплачених митних платежів. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема вказав, що митне оформлення імпортованого транспортного засобу марки «ОРЕL», моделі «МОVANO», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , фактично здійснено 19.12.2017 року за митною декларацією UА 204010/2017/236533 зі сплатою митних платежів у відповідності до діючих нормативних актів. Згідно даних про дату першої реєстрації транспортного засобу, а саме 19.12.2012 року, заявлених у описовій частині графи 31 даної митної декларації, термін експлуатації на дату оформлення (19.12.2017) становив 5 років. Враховуючи викладене, факту надміру сплачених сум митних платежів на дату митного оформлення, а саме 19.12.2017 року, не встановлено, тому заява громадянина України ОСОБА_2 про повернення коштів з Державного бюджету залишено без задоволення. Також зазначає, що позивач свідомо, з власної ініціативи здійснив декларування товару поза межами строків настання обставини яка виключала можливість повернення коштів. До того ж, позовна заява не містить посилань на норми Митного кодексу України, які порушили посадові особи Рівненської митниці ДФС, а отже, позов є безпідставним. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач відповідь на відзив не подав.

Позовна заява надійшла до суду 02.04.2019.

Ухвалою суду від 05.04.2019 позов залишений без руху.

17.04.2019 від позивача надійшов супровідний лист щодо усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 22.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

20.05.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 03.07.2019 розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні представник позивача надав обґрунтування, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача підтримав заперечення на позов, тотожні відзиву.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

05.12.2017 з республіки Австрії гр. ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_2 ввезено автомобіль марки «ОРЕL», модель «МОVANO», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи водія - 3, призначений до використання на дорогах загального користування (для перевезення вантажів), номер (маркування) двигуна - М9ТА6, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 2299 куб. см., вантажопідйомність - 1.022 т., маса в разі максимального завантаження - 3500 кг., що був у використанні, колісна формула - 4X2, тип кузова - фургон, наявна стаціонарна перегородка між кабіною водія та вантажним відсіком, відсутні вікна в бокових панелях, відсутні доступні отвори для кріплення сидінь та встановлення пристроїв безпеки, відсутні в задній частині декоративне оздоблення та ознаки комфорту, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення - 2011, дата першої реєстрації - 19.12.2012 року, не виготовлений на базі кузова легкового автомобіля.

06.12.2017 митним брокером було подано митну декларацію № UA 204010.2017.235214 в якій було зазначено дату виготовлення автомобіля - 2012 рік та дату першої реєстрації 19.12.2012 рік і вказані суми митних платежів, виходячи з застосування ставки акцизного податку 0.02 Євро за 1куб.см. ( авто до 5 років).

06.12.2017 року митним органом було прийняте рішення про відмову у митному оформленні товарів (картка відмови № 204010/2017/00269) та запропоновано заявити точні відомості про товар, зокрема у графі 31 МД календарний та модельний рік виготовлення транспортного засобу 2011.

15.12.2017 з метою провадження митних формальностей щодо ввезеного автомобіля, митним брокером Приватного підприємства «А-2», було подано митну декларацію з присвоєним номером митниці ДФС № UA204010/2017/236257.

15.12.2017 відповідач, за результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв`язку з тим, що у графі 31 МД декларантом зазначено відомості про рік виготовлення легкового автомобіля марки «ОРЕL», моделі «МОVANO», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 2011, дата першої реєстрації 19.12.2012. Згідно з інформацією, наданою ТОВ «Дженерал Авто Груп», датою першої реєстрації вказаного автомобіля є 06.06.2011. Згідно з ст. 215 Податкового кодексу України ставка акцизного податку на транспортні засоби за кодом УКТЗЕД НОМЕР_3 , строк експлуатації яких складає більше 5 років, але менше 8 становить 0,8 євро за 1 куб. см. При наданні до митного оформлення МД від 15.12.2017 № UA204010/2017/236251, декларантом застосовано ставку акцизного податку 0,02 євро за 1 куб. см. (гр.47 МД). Також у вказаній картці відмови, відповідачем роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «З метою подальшого подання митної декларації до митного оформлення, враховуючи положення ч.1, ч.8 ст.257 МКУ; п.1 та п.3 ч.1 ст. 266 МКУ, необхідно: 1) заявити точні відомості про товар, зокрема у графі 47 МД ставка акцизного збору 0,8 Євро за 1куб.см , у спосіб визначений п.2 Розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 для графи 47 МД. Декларант ознайомлений із правом на оскарження прийнятого рішення до митного органу вищого рівня або суду (глава 4 МКУ).

Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в митному оформленні товарів від 15.12.2017 за № UА20410/2017/00279.

Наведену вище картку відмови в митному оформленні товарів від 15.12.2017 за № UА20410/2017/00279 позивачем оскаржено у судовому порядку.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 позовну заяву задоволено, визнано протиправною та скасовано картку відмови в митному оформленні товарів від 15.12.2017 за № UА20410/2017/00279. Рішення суду набрало законної сили 11.06.2018 року.

19.12.2017 року брокером було подано митну декларацію № UА 204010/2017/236533, а позивачем сплачені митні платежі за ставкою 0.8 Євро за 1куб.см., що складає 60467,29грн акцизного податку та 49503,54грн ПДВ.

15.01.2019 року, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про повернення коштів у сумі 70746,73грн у зв`язку із скасуванням судом картки відмови від 15.12.2017 за № UА20410/2017/00279.

22.01.2019 року відповідач повідомив його про прийняте рішення щодо відмови у поверненні зайво сплачених коштів. Рішення ґрунтувалось на не встановленні факту надмірно сплачених мною платежів, оскільки на момент завершення митного оформлення автомобіля та сплати митних платежів (19.12.2017), строк експлуатації автомобіля становив 5 років. При винесенні рішення відповідач опирався на п.2 ст.291 МК України (обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) при здійсненні митного оформлення товарів з моменту закінчення митного оформлення).

Вирішуючи даний спір та надаючи оцінку встановлених обставинам, суд враховує таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012, № 4495-VІ, який набув чинності 01.06.2012.

Відповідно до ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч.1 ст. 248 Митного кодексу України).

За змістом статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 269 Митного кодексу України, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

За правилами пп. «а» п. 1 ч. 1 ст. 291 Митного кодексу України, обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) у разі здійснення особою, відповідальною за сплату митних платежів, розпорядження про використання коштів авансових платежів при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення.

Стаття 295 Митного кодексу України визначає, що митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Згідно ст. 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до ч.5 ст. 301 Митного кодексу України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом "а" пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано органу доходів і зборів документи, які підтверджують наявність у нього на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

В силу п.1 розділу ІІІ Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 18.07.2017 № 643, повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

За змістом пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 643, після реєстрації в митниці ДФС, заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу) (п. 5 розділу ІІІ Порядку № 643).

У разі якщо заявником не виконано вимоги пункту 3 цього розділу, надано недостовірні дані та/або за наявності у нього податкового боргу (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відмова (п. 11 розділу ІІІ Порядку № 543).

Відповідно до п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку визначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до положень пункту 215.3.5 2 статті 215 Податкового кодексу України, ставки Акцизного податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40, для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом 50.

Судом встановлено, що митне оформлення транспортного засобу відбулося 19.12.2017 згідно поданої позивачем митної декларації № 204010/2017/236533, і цього ж дня позивачем сплачені усі належні митні платежі.

Позивачем не заперечується той факт, що станом на час подання митної декларації 19.12.2017 № UА 204010/2017/236533, термін використання транспортного засобу, який розмитнювався, складав 5 років.

Посилання позивача на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі № 817/2322/17, є безпідставним оскільки вказаним рішенням суду скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації від 15.12.2017 № UA 204010/2017/236257, а не від 19.12.2017 № UA 204010/2017/236533.

Будь-яких зобов`язальних дій для відповідача, наведене рішення суду не містить, при цьому, митні платежі по декларації від 15.12.2017 № UA 204010/2017/236257, позивачем не сплачувались, що не заперечувалось учасниками справи.

Заяву про повернення надмірно сплачених платежів подано позивачем по митній декларації від 15.12.2017 № UA 204010/2017/236533. Однак, судом встановлено, що декларації від 15.12.2017 за № UA 204010/2017/236533 не існує у природі, оскільки декларація за № UA 204010/2017/236533 подана 19.12.2017, а не 15.12.2017, як вказує позивач у заяві. Отже, позивач просить повернути надмірно сплачені митні платежі фактично по декларації від 19.12.2017 № UA 204010/2017/236533.

В той же час, митні платежі декларантом у декларації від 19.12.2017 визначені у гр. 47 та не були змінені митним органом, отже сума грошового зобов`язання, визначена декларантом у декларації від 19.12.2017 № UA 204010/2017/236533 є узгодженою.

Тобто, наведене вище рішення суду не стосується митної декларації від 19.12.2017 № UA 204010/2017/236533, за яким позивач у цій справі, бажає повернути надмірно сплачені, на його думку, митні платежі.

Також суд повторює, що митним органом, будь-якого рішення про визначення митної вартості (наприклад рішення про коригування митної вартості чи інше рішення), ввезеного транспортного засобу по поданій декларації від 19.12.2017 № 204010/2017/236533, не приймалось.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 1570/6331/2012 (провадження № 21-328а14), «декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК, а тому і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину надміру сплаченими теж немає. Якщо ж саме митний орган визначив митну вартість товарів, а в подальшому буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів повертається декларанту, як зазначено у статті 301 МК, відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України» (постанова від 23 лютого 2016 року, ЄДРСР - 56372554).

Також, Верховним Судом висловлено правову позицію щодо застосування положень статті 301 Митного Кодексу України та статі 43 Податкового Кодексу України під час розгляду митними органами заяв платників податку про повернення надмірно сплачених сум митних платежів.

Зокрема, у постанові Верховного суду у справі № 814/1980/16 зазначено, що у разі якщо митний орган за результатами митного оформлення товару за окремою митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, самостійно не приймав рішення про коригування митної вартості і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину надмірно сплаченими. Якщо ж саме митний орган визначив митну вартість товарів, а в подальшому буде прийнято рішення про застосування митної вартості заявленої декларантом, сума надмірно сплачених митних та інших платежів повертається декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 МК України, статті 43 ПК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів від 18.07.2017 № 643.

Крім того, на час виникнення спірних правовідносин послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць при поверненні суб`єктам господарювання платежі, унормовано Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 18 липня 2017 року № 643 та Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що у разі незгоди з рішенням чи дією митних органів щодо визначення, призначення, з`ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості, митного контролю і митного оформлення, декларант може піддати ці дії чи рішення судовому контролю.

Якщо суд визнає рішення або дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов`яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства, коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу, статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядками № 643 та № 1146.

З огляду на те, що позивач самостійно визначив митну вартість товару за митною декларацією № UA 204010/2017/236533 від 19.12.2017, митний орган не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, у суду немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам Митного кодексу України. Отже, немає підстав визнавати сплачені ОСОБА_2 суми митних платежів по декларації № UA 204010/2017/236533 від 19.12.2017 надміру сплаченими.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність прийнятого рішення підтверджено належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги задоволенню не належать.

Підстави для застосування статті 139 КАС України щодо розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

2) відповідач - Рівненська митниця ДФС (33000, м. Рівне, вул. Соборна, 104, ).

Повний текст рішення складений 19 липня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.