Справа № 500/1400/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1400/19

18 липня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі відповідач, Теребовлянське ОУПФУ), у якому просить зобов`язати Теребовлянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу, починаючи з 21 лютого 2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що, на думку позивача, відмова відповідача зарахувати йому у стаж роботу трактористом-машиністом у ТзОВ " Дворічанське" (колгосп "За комунізм", ім. Ватутіна) та призначити пільгову пенсію у зв`язку з тим, що дане підприємство з 16 листопада 2011 року перебуває у стані припинення за судовим рішенням, а стаж може бути підтверджений тільки за умови ліквідації підприємства, є надуманою. Просить позов задовольнити повністю, так як необхідний стаж позивача підтверджується записами у трудовій книжці та архівними довідками, які безпідставно не взяті до уваги відповідачем.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 18.07.2019 року о 11:00 год.

Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадженні у справі для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відзиву до суду не надходило.

Позивач та представник позивача в судове засіданні не прибули, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати в порядку письмового провадження. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив. Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до частини шостої ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що позивач є трактористом-машиністом, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 .

21.02.2019 року звернувся із заявою про призначення пенсії до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України. До вказаної заяви позивачем було долучено довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру - 1, документ про місце проживання (реєстрації) особи - 1, паспорт/посвідка - 1, трудова книжка або документи про стаж - 1, військовий квиток-1, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання - 1, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 р., інший документ (посвідчення тракториста-машиніста) - 1. Листом Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №2843/02 від 20.05.2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком як трактористу - машиністу.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовуються до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (надалі Закон №1788), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-ІУ (надалі Закон №1058), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (надалі Порядок №637).

Пунктом "в" статті 13 Закону №1788, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

З нормами вказаної статті кореспондуються норми пункту 3 частини другої ст.114 Закону України №1058.

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 та 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини ("Спорронг та Льонрот проти Швеції"), до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування "мирного володіння майном".

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників за професією "тракторист-машиніст" роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7.

До трактористів машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві.

Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи ( на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до довідки Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області №260 від 18.06.2019 року, позивач дійсно зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 .

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час як позивач як звернувся до 21.02.2019 року, таким чином на час звернення за призначенням пенсії позивач досягнув 55 річного віку.

Позивач з 01.12.1978 року по 20.03.1979 року навчався в Тернопільському обласному учбово-курсовому комбінаті облсільгосптехніки при Теребовлянському РОСТ на курсах підготовки трактористів-машиністів, що підтверджується довідкою Державного навчального закладу "Тернопільський навчально - курсовий комбінат".

01.08.1979 року позивач був прийнятий на роботу трактористом у ТОВ "Дворічанське", та звільнений з роботи 26.03.2000 року, що підтверджується записами №1,2 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 .

При цьому, зписами в Книзі №4 обліку трудового стажу і заробітків колгоспників к-п ім.Ватутіна, підтверджено зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства шляхом зазначення кількості відпрацьованих людино-днів за рік, встановлений мінімум трудоднів або людино-днів.

Крім цього, у період з 31.10.1981 року по 28.11.1983 року позивач проходив службу в армії, що підтверджується довідкою Теребовлянського районного військового комісаріату Тернопільської області №1124 від 25.01.2019 року. Проходження військової служби позивачем підтверджується також військовим квитком серії НОМЕР_3 .

Суд зазначає, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року з подальшими змінами або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року з подальшими змінами.

Статтею 2 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Тобто, зазначене законодавство застосовується і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття вказаних законів України.

Таким чином, на момент призову на строкову військову службу позивач був працевлаштований за посадою тракторист, що кореспондує зарахування строку проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, на підтвердження безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу позивачем долучено до матеріалів справи архівну довідку Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 01.10.2018 року №03-11/Т-1144, довідку Комунальної архівної установи "Районний трудовий архів" від 21.02.2019 року Т-43. В той же час, як вбачається з трудової книжки позивача, з 27.03.2000 року по 26.12.2001 року позивач працював на посаді тракториста у ТзОВ "МІК-Агро", що підтверджується записами у трудовій книжці позивача №3,4.

У період з 27.12.2001 року по 18.11.2011 року, з 10.04.2012 року по 12.11.2012 року позивач працював на посаді тракториста у ПОП "Тернопільське", що підтверджується записами у трудовій книжці позивача № 3-8. Позивач також був працевлаштований на посаді тракториста у ПОП "Тернопільське" у періоди з 25.04.2013 року по 31.10.2013 року, 10.04.2014 року по 01.12.2014 року, з 07.04.2015 року по 06.11.2015 року, з 06.04.2016 по 26.12.2016 року, з 06.04.2017 року по 13.11.2017 року, а також з 12.04.2018 року по даний час, що також підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача, довідками ПОП "Тернопільське" №2 від 11.01.2019 року, №3 від 11.01.2019 року, книгою наказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що трудовий стаж роботи позивача на посаді тракториста та безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції знайшли своє підтвердження первинними документами, а тому такий стаж підлягає зарахуванню позивачу до спеціального стажу.

При цьому, суд приймає до уваги твердження позивача, наведене, у позовній заяві, що його загальний трудовий стаж становить 38 років 00 місяців 05 днів.

В той же час, розглядаючи даний спір по суті, суд зазначає, що відповідачем не заперечувалось наявність стажу у позивача на посаді тракториста-машиніста, набутий в ПОП "Тернопільське", становить 12 років 09 місяців 16 днів.

Також, пунктом "д" ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Разом з тим, на підставі Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі й клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Суд зазначає, що позивачем додано довідку, Державного навчального закладу "Тернопільський навчально-курсовий комбінат" №40-016 від 24.01.2019 року, що підтверджує період його навчання у вказаному закладі з 01.12.1978 року по 20.03.1979 року.

Щодо твердження відповідача, викладеного у відмові у призначенні пенсію з мотиву відсутності можливості у зв`язку з тим, що підприємство з 16.11.2011 року перебуває в стані припинення, за судовим рішенням суд зазначає наступне.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу правомірних або законних очікувань та захисту прав людини через призму цього принципу.

Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто в своїх рішеннях ЄСПЛ установив, що наявність правомірних (законних) очікувань є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності правомірних очікувань у розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави.

Суд вважає, що позивач надав, як суду, так і відповідачам, докази які підтверджують факт його роботи трактористом - машиністом та безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві. Таким чином, це дає право позивачу на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд зазначає, що у розумінні норм чинного законодавства України, припинення підприємства не означає неможливості встановлення характеру виконуваної роботи позивачем та відсутності обов`язку щодо його належного підтвердження. У разі відсутності у трудовій книжці відповідних записів про характер виконуваної роботи, ці відомості підтверджуються первинними документами за час виконуваної роботи.

В той же час, суд вважає, що працевлаштування позивача за посадою тракторист підтверджене відповідними записами у трудовій книжці. а характер виконуваної роботи відповідним перинними документами, долученими до матеріалів справи: Розпорядженням від 01.02.1993 року "Про перереєстрацію колективних сільськогосподарських підприємств", Розпорядженням Представника Президента України "Про перереєстрацію Статутів колективних сільськогосподарських підприємств - колгоспів "Дворічанський" та "Ювілейний", Розпорядженням №251 від 30.06.1998 року "Про перереєстрацію колгоспу "Дворічанський" в Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське", Протоколом №3 від 07.02.1963 року загальних зборів колгоспників колгоспу імені Щорса, Протоколом №1 від 08.05.1986 року зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім.Ватутіна, Протоколом №2 від 08.05.1986 року зборів уповноважених членів колгоспу "За комунізм", Протоколом №1 від 23.01.1993 року Загальних Зборів членів колгоспу ім.Ватутіна.

Тому суд не приймає до уваги твердження, викладене у листі -відмові від 20.05.19 відповідача про те, що зарахувати стаж позивача немає підстав, так як підприємство ТзОВ "Дворічанське" перебуває в стані припинення за судовим рішенням, оскільки з наданих позивачем документів не вбачається, при цьому судом не здобуто належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт припинення вказаного підприємства.

Таким чином, суд вважає, що у позивач має право на отримання пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов висновку, що у спірному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування відмови, оформленої листом, а також зобов`язання суб`єкта владних повноважень призначити пенсію на пільгових умовах з дня звернення позивача до Теребовлянського ОУПФУ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Оскільки суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, сплачений судовий збір підлягає до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною відмову Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (Тернопільська область, м.Теребовля, вул.22 січня,17, ), викладену у листі №2845/02 від 20.05.2019 року щодо непризначення ОСОБА_1 (Тернопільська область, Теребовлянський район, с.Дворіччя, ід.№ НОМЕР_4 ) пенсії за віком на пільгових умовах.

3.Зобов`язати Теребовлянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (Тернопільська область, м.Теребовля, вул.22 січня,17, ) призначити ОСОБА_1 (Тернопільська область, Теребовлянський район, с.Дворіччя, ід.№ НОМЕР_4 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 21.02.2019 року.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (Тернопільська область, м.Теребовля, вул.22 січня,17, ) на користь ОСОБА_1 (Тернопільська область, Теребовлянський район, с.Дворіччя, ід.№ НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції №68 від 19.06.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2019 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.