Справа № 300/1538/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"23" липня 2019 р. справа № 300/1538/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бобик Юрій Ігорович, до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00428, а також рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000510/2 від 13.06.2019, -

В С Т А Н О В И В:

Бобик Юрій Ігорович в інтересах ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) 18.07.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Івано-Франківської митниці ДФС (надалі по тексту також - відповідач) про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00428, а також рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000510/2 від 13.06.2019.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчаючи позовну заяву та додані до неї матеріали суддею встановлено таке.

У відповідності до вимог частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судові витрати, за змістом частин 1 та 2 статті 132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статями 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за №3674-VI (надалі по тексту також - Закон №3674-VI) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону №3674-VI).

Відповідно до пункту 3 абзацу 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 за №2629-VIII, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1 921,00 гривня.

Із змісту позовних вимог слідує, що ОСОБА_1 просить прийняти рішення, яким визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00428, та рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000510/2 від 13.06.2019, прийнятих Івано-Франківською митницею ДФС.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Суддя зазначає, що рішенням про коригування митної вартості митний орган визначає митну вартість, за якою необхідно здійснити митне оформлення товару. В свою чергу, таке рішення спричиняє необхідність сплати податку на додану вартість, акцизний збір та/або інші митні платежі у збільшеному розмірі. Відповідно рішення про коригування митної вартості впливає на майновий стан декларанта.

Разом з цим, вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою. Рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити товар за заявленою ним митною вартістю.

Зазначене вказує на те, що такі вимоги є однією позовною вимогою.

Враховуючи все вищенаведене, на переконання судді, безпосереднім наслідком оформлення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації №UA206000/2019/00428, та рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000510/2 від 13.06.2019, є зміна майнового стану позивача, а відтак, наведена позовна вимога за своїм змістом являється вимогою майнового характеру.

Така позиція судді відповідає висновку Верховного Суду в ухвалі від 04.12.2018 по справі №815/913/18 (К/9901/63097/18).

Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову із заявленою вимогою майнового характеру, зазначити наступне.

Так, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 коментованого Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач вважає, що його право майнового характеру порушено на суму 34 900,00 гривень, як додатковий платіж за збільшену оскаржуваним рішенням митну вартість транспортного засобу щодо ввізного мита, акцизного збору, податку на додану вартість (в тому числі інших митних платежів).

На підтвердження вказаної обставини позивач долучив до матеріалів позову платіжний документ про доплату 34 900 гривень, зокрема, квитанцію №N0SCC4153M від 13.06.2019.

Таким чином, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру в розмірі 768,40 гривень.

Однак, в матеріалах позовної заяви відсутній документ про сплату судового збору в зазначеному розмірі.

Поряд з вищевказаним слід відмітити, що за змістом частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин 1-2, 4-5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В адміністративному позові, позивач вказує на неврахування відповідачем при визначенні митної вартості автомобіля, стану даного транспортного засобу, оскільки такий мав значні пошкодження лакофарбового покриття кузову, царапини по всій площині, пошкодження переднього та задньої бампера, потерті сидіння та салон, а також значний пробіг. Втім жодного доказу, на підтвердження вказаної обставини позивачем суду не надано.

Окрім того, позивачем не подано митну декларацію від 08.05.2019 за №UA206010/2019/411340, мова про яку йдеться у описовій частині адміністративного позову. В той же час, позивачем долучено копії митних декларацій, які містять відмінний номер - UA206010/2019 і UA206000/2019/000510 від 13.06.2019.

Також слід відмітити, що рішення по коригування митної вартості товарів від 15.05.2019 і 13.06.2019, які долучені до позовної заяви, не мають зворотної частини документа, інформація з якої описана ОСОБА_1 у позові.

Необхідно відмітити й те, що ОСОБА_1 долучив до позовної заяви неналежні докази, а саме документи, викладені на іноземній мові (без перекладу на українську мову): договір купівлі-продажу від 29.06.2015 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №258295W від 07.07.2015.

Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частин 3, 4 статті 161 та статті 94 КАС України.

За приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 3, 4 статті 161 та статті 94 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бобик Юрій Ігорович, до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00428, а також рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000510/2 від 13.06.2019, - залишити без руху.

2. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 3, 4 статті 161 та статті 94 КАС України:

2.1. Необхідно надати до позовної заяви:

2.1.1. квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору в розмірі 768,40 гривень.

2.1.2. належним чином засвідчені і оформлені відповідно до статті 94 КАС України копії:

- митної декларації від 08.05.2019 за №UA206010/2019/411340;

- рішень відповідача про коригування митної вартості товарів від 15.05.2019 і 13.06.2019, із інформацією, викладеною на зворотній частині таких документів;

- доказу наявності пошкодження транспортного засобу, мова про які визначена у описовій частині позову;

- перекладу на українську мову договору купівлі-продажу від 29.06.2015 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 07.07.2015, виготовленого у встановленому законом порядку.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.