Справа № 200/71/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року справа № 200/71/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача ОСОБА_1 .М., представника відповідача Кравченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року (повний текст складено 06 травня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/71/19-а (суддя в 1 інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про скасування податкового повідомлення рішення № від 07 грудня 2018 року на суму 799 402, 99 грн. (арк.справи 3-10).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області 26.11.2018 року був складений Акт камеральної перевірки дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних за період лютий-грудень 2017 року, червень-вересень 2018 року Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 907/05-99-45-03/32001618. На підставі складеного акту 07.12.2018 року було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким застосовані штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість на загальну суму 799 402,99 гривень.

З вказаним податковим повідомленням - рішенням № від 07 грудня 2018 року позивач не погодився, зазначив, що в періоді, який був перевірений, відбулася реєстрація податкових накладних, які не надаються покупцеві. Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення про накладення на позивача штрафу згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, відповідачем помилково не було враховано, що штрафна санкція, визначена вказаною матеріальною нормою податкового законодавства, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає.

На думку позивача, оформивши та зареєструвавши спірні податкові накладні, позивач виконав вимоги закону, оскільки наведені податкові накладні не призначені для передачі покупцю, через що штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію до таких накладних не застосовуються.

З наведених підстав позивач просив скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 07 грудня 2018 року, присудити на його користь суму сплаченого судового збору.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/71/19-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 07 грудня 2018 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» судовий збір у розмірі 11991 грн. 04 коп. (арк.справи 142-145).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (арк.справи 148-149).

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем порушені вимоги ст. 201 ПК України в частині дотримання строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН. З 1 лютого 2015 року реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних, у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування. За наслідками проведеної камеральної перевірки, відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України спірним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосований штраф за порушення терміну реєстрації податкових накладних. Зазначив про те, що спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області прийнято відповідно до вимог закону через порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області складено акт камеральної перевірки №907/05-99-45-03/32001618 від 26.11.2018 року дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних за період лютий-грудень 2017 року, червень-вересень 2018 року ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» () (арк.справи 11-13).

На підставі акту камеральної перевірки в №907/05-99-45-03/32001618 від 26.11.2018 року Головне управління ДФС у Донецькій області прийняло податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2018 року, яким застосувало до позивача штраф відповідно до пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України на суму 808402,99 грн. (арк.справи 15-16).

Спірне податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 11.12.2018 року.

Вказані фактичні обставини сторонами не заперечуються.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2018 року із зазначенням у позовній заяві суми штрафу 799 402,99 грн. Проте, зі змісту доданих до позову засвідчених копій спірного податкового повідомлення-рішення № від 07.12.2018 року випливає, що зазначена в ньому сума штрафу становить 808402,99 грн.

Вказаний розмір штрафу відповідає змісту спірного податкового повідомлення-рішення за сумою штрафів у розмірі 10 %, 30 % та 40 %, відповідно, що складає 432056,96 + 242094,46 + 134251,57 = 808402,99 грн. Аналогічна сума штрафу міститься в доданому до позову розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування (арк.справи 17-18).

Колегію суддів встановлено, що проведеною камеральною перевіркою встановлено недотримання позивачем строків реєстрації 30 складених ним податкових накладних (арк.справи 19-78), з яких податкові накладні №№ 33, 34, 35, 36, (арк.справи 33-40) видані платнику податку КП «ЛИМАНСЬКИЙ «ЗЕЛЕНБУД», № 88 - ТОВ «ЮНІЯ ТРАНС» (арк.справи 41), № 29 - ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС (арк.справи 61), № 68 - ПП «АГРОПРОМБУД» (арк.справи 65).

Тобто, колегія суддів констатує, що податкові накладні №№33,34,35,36,88,29,68 ( у кількості 7) видавались платнику податку, тому не підпадають під виключення, передбачене п.120-1.1 ПК України.

Решта досліджених податкових накладних (у кількості 23) не надаються покупцям (отримувачам), про що у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» міститься помітка «X» та зазначений відповідний тип причини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення, внаслідок того, що податкові накладні позивача, котрі зареєстровані із порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, були складені позивачем у відповідності до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України та не підлягають наданню отримувачу (покупцю), а тому штрафна санкція, передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України за порушення строків їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних не застосовується.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01 січня 2017 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів та 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Колегією суддів встановлено, що позивач не вчасно зареєстрував податкові накладні, які не надавалися покупцю, оскільки складені на постачання неплатнику податку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції із податкових накладних, які не надавалися покупцю (у кількості 23), вбачається, що позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20 % ) та обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня), що не заперечувалось представниками сторін у судовому засіданні.

Наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у цій справі. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

З 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини, зокрема, « 02» - складена на постачання неплатнику податку.

Отже, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №816/1488/17 та від 11 грудня 2018 року у справі № 807/68/18.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, податковий орган як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом та Конституцією України. Позивач порушив строки щодо термінів реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних та дане порушення не звільняє платника від відповідальності.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/71/19-а задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/71/19-а скасувати.

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 грудня 2018 року відмовити.

Повне судове рішення складено 18 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць