Справа № 1.380.2019.001374
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001374
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Гавриш М.Я. ,

представника відповідача Чабан О.С.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» до Державної фіскальної служби України про зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» до Державної фіскальної служби України, із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №817746/37741113 від 26.06.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №26 від 03.04.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

-зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №26 від 03.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 29 березня 2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 18 червня 2019 представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог в частині - визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України № 817746/37741113 від 26.06.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №26 від 03.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник відповідача не заперечив проти зменшення позовних вимог.

З врахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог представника позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» просить суд зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №26 від 03.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 18 червня 2019 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті на 11 липня 2019 о 10:00 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 23.04.2018 ТзОВ «Мобіжук» подано на реєстрацію податкову накладну за №26 від 03.04.2018 на загальну суму 137278,00грн., в т.ч. ПДВ 22879,67грн. по взаємовідносинам з ТзОВ«Орфеус». За результатами обробки податкової накладної з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України отримано квитанцію № від 23.04.2018 (11:34). У зазначеній квитанції вказано результат обробки: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА». Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Причиною зупинки реєстрації було вказано те, що податкова накладна відповідають вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Після отримання квитанції, платником податків надано контролюючому органу пояснення та усі належні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Однак, оскарженим рішенням, відповідач відмовив у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. При цьому відповідачем не зазначено, яких саме документів не вистачило для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №26 від 03.04.2018. Стверджує про відсутність правових підстав для прийняття оскарженого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, оскільки надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій, проте такі безпідставно не взято до уваги контролюючим органом. На думку позивача, такі дії відповідача порушують право на свободу здійснення господарської діяльності та впливають на ділову репутацію перед клієнтами .

На заперечення позовних вимог від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що податкова накладна, подана для реєстрації позивачем, відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв ризиковості платника податку. Крім цього, Комісією Державної фіскальної служби України розглянуто повідомлення позивача щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, з яких встановлено, що позивачем не надано всього переліку документів та пояснень, які наведені у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Також, зазначає, що позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

У свою чергу, представник позивача подав відповідь на відзив від 07.08.2019 за вх.№15624, де зазначає, що спірне рішення відповідача не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, що перешкоджає ТзОВ «Мобіжук» своєчасно та в повній мірі виконати свої обов`язки та скористатися своїми правами, передбаченими чинним податковим законодавством, яким врегульовано порядок реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Також вважає, що оскаржуване рішення прийнято з формальних підстав, без належної оцінки пояснень та поданих документів, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №26 від 03.04.2019. Просить суд задовольнити позов повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

ТзОВ «Мобіжук» зареєстроване 23.05.2011 виконавчим комітетом Львівської міської ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 23.05.2011 №0025609, , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходження платника податків: 79000 , м.Львів, вул . Кульпарківська, 59 .

Основні види діяльності за КВЕД: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 77.33 Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютери; 82.19 Фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 95.12 Ремонт обладнання зв`язку; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Між ТзОВ «Мобіжук» та ТзОВ «Орфеус» було укладено договір поставки № 01/01/17 від 01.01.2017, згідно п. 1.1. якого: «Постачальник (ТОВ «Орфеус») зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - Покупцеві (ТзОВ «Мобіжук») товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

20 січня 2018 ТОВ «Орфеус» та ТзОВ «Мобіжук» було укладено Додаткову угоду №2 до Договору поставки № 01/01/17 від 01.01.2017, згідно умов якої: «Сторони домовились в рамках існування та виконання договірних зобов`язань сторін, які виникли з договору поставки, з метою збільшення товарообігу, та як наслідок збільшення прибутку для обох сторін, провести сумісну рекламну акцію для збільшення попиту на товар, який постачається Постачальником та реалізується Покупцем через власну торгівельну мережу кінцевим покупцям-споживачам. Під рекламною акцією розуміється розміщення на рекламних біг-бордах інформації про товар такої як фотозображення товару з текстовою інформацією або без неї або будь-яке інше подання інформації про товар, що викликає у невизначеного кола потенційних споживачів зацікавленість в товарі та бажання його придбати. Період проведення рекламної акції: з « 01» лютого 2018 року по « 28» лютого 2018. Територія проведення акції: біг-борди в містах Івано-Франківськ, Луцьк, Тернопіль, Ужгород, Хмельницький, Чернівці. Конкретні місця розміщення реклами на біг-бордах в перелічених містах будуть вказані в звіті Покупця про проведення рекламної акції та в акті. Вартість рекламної акції становить 137 278,00 гри. в т.ч. ПДВ 20% - 22 879,67 грн.

Для виконання зазначеної вище додаткової угоди № 2 від 20.01.2018, зокрема розміщення бігбордів на погодженій сторонами території ТзОВ «Мобіжук» було залучене стороннє товариство, а саме ТзОВ «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ « 361 УКРАЇНА». Співпраця із вказаними контрагентами існує на підставі укладеного договору №361РА-00070 про комплексне рекламне обслуговування від 31.07.2015, згідно із умов якого ТзОВ «Мобіжук» виступає замовником послуг, а ТзОВ «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ « 361 УКРАЇНА» - Агенцією.

Відповідно до п. 1.1. даного Договору агенція за завданням Замовника зобов`язується надавати послуги з комплексного рекламного обслуговування Замовника, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати такі послуги.

Згідно Додатку № 2 до зазначеного договору, укладеного сторонами 03.08.2015, серед видів послуг, що надає ТзОВ «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ « 361 УКРАЇНА» за Договором № 361РА-00070 про комплексне рекламне обслуговування від 31.07.2015 - розміщення банерної реклами (п. 1.1 .Додаткової угоди).

Крім цього, 25.01.2018 між ТзОВ «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ « 361 УКРАЇНА» та ТзОВ «Мобіжук» було укладено Додаткову угоду №20 до Договору №361РА-00070 про комплексне рекламне обслуговування від 31.07.2015 .

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди Агенція (тобто ТзОВ «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ « 361 УКРАЇНА») в порядку та на умовах, обумовлених Договором та діючим законодавством України за плату зобов`язується надати замовнику наступні послуги:

1.1. послуги з розміщення рекламних матеріалів у регіонах Замовника (Івано-Франківськ, Хмельницький, Тернопіль, Чернівці, Луцьк, Ужгород). Назва рекламного сюжету «Промо ціна на смартфон Pixus Raze в мережі Жжук», період з 01.02.2018 по 28.02.2018 . На підставі виконаних Агенцією робіт ТзОВ «Мобіжук» був підписаний Акт наданих послуг № 38 від 28.02.2018 та виплачені кошти, доказом чого є платіжні доручення та картки рахунку 6851 ТОВ «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ « 361 УКРАЇНА». Зазначені документи були подані як при поданні пояснень ТзОВ «Мобіжук» так і разом із скаргою на Рішення №817746/37741113 від 26.06.2018.

ТзОВ « Мобіжук» на виконання взятих на себе зобов`язань згідно п. 6.1.2. Додаткової угоди №2 до Договору поставки № 01/01/17 від 01.01.2017 - подало ТзОВ «Орфеус» Звіт по розміщенню рекламних матеріалів. Сторонами, 03.04.2018 було підписано Акт наданих послуг № 2404 на суму наданих послуг 137 278,00 грн. , в т.ч.. ПДВ 22 879,67 грн. Згідно інформації зазначеної в Акті виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги) - зовнішня рекламна акція за період з 01.02.2018 по 28.02.2018року до Додаткової угоди до Договору №01/01/17 від 01.01.2017року. ТзОВ «Орфеус» були виплачені кошти у повному розмірі, визначеному у Акті наданих послуг № 2404 від 03.04.2018 року, доказом цього свідчать банківські виписки платники ТОВ «Орфеус», оборотно-сальдова відомість рахунку 361 ТзОВ «Орфеус» за період з 01.04.2018 по 06.06.2018 .

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України (надалі- ПК України) ТзОВ «Мобіжук» склало податкову накладну №26 від 03.04.2018 та направило її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 23.04.2018.

За результатами обробки вказаних податкових накладних з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України отримано квитанцію №1 від 23.04.2018 (по податковій накладні №26 від 03.04.2018), в якій вказано результат обробки: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА».

Причиною зупинки реєстрації по податковій накладні відповідачем вказано те, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України та/або таблицю даних платника податків.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України ТзОВ «Мобіжук» направлено повідомлення від 19.06.2018 за №7 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено.

До цього повідомлення ТзОВ «Мобіжук» долучило копії документів, які підтверджують реальність господарської операції, а саме: Договір про комплексне рекламне обслуговування №361РА-00070 від 31.07.2015, укладений між ТзОВ «Рекламна агенція « 361 УКРАЇНА» та ТзОВ «Мобіжук»; Додаток № 2 від 03.08.2015 до Договору про комплексне рекламне обслуговування №361РА-00070 від 31.07.2015; Додаток № 20 від 25.01.2018 року до Договору про комплексне рекламне обслуговування №361РА-00070 від 31.07.2015; картку рахунку 6851 ТОВ «Рекламна агенція « 361 УКРАЇНА» за лютий 2018; платіжне доручення №4340 від 16.02.2018; платіжне доручення № 2324 від 15.02.2018; платіжна доручення №3941 від 01.02.2018; Акт наданих послуг №38 від 28.02.2018; Договір поставки №01/01/17 від 01.01.2017, укладений між ТОВ «Орфеус» та ТзОВ «Мобіжук»; оборотно-сальдова відомість 631 ТзОВ «Орфеус»; видаткову накладну №16 від 10.01.2018; товаро-транспортну накладну №К16 від 10.01.2018; видаткову накладну №74 від 21.02.2018; товаро-транспортну накладну №К74 від 21.02.2018; видаткову накладну №100 від 22.03.2018; товарно- транспортну накладну №К100 від 22.03.2018; платіжне доручення №1598 від 22.05.2018; платіжне доручення № 5047 від 12.03.2018; платіжне доручення №1027 від 02.05.2018; платіжне доручення №6428 від 02.05.2018; платіжне доручення № 37 від 03.05.2018; платіжне доручення№ 6430 від 03.05.2018; Додаткова угода від 20.011.2018 до Договору поставки №01.01.2017 укладеної між ТзОВ «Орфеус» та ТзОВ «Мобіжук»; звіт про розміщення рекламних матеріалів за лютий 2018 для ТзОВ «Орфеус»; Акт наданих послуг № 2404 від 03.04.2018 по додатковій угоді з ТОВ «Орфеус»; оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 ТОВ «Орфеус» за період з 01.04.2018 по 06.06.2018; банківські виписки - платник ТОВ «Орфеус» за період з 22.05.2018 по 01.06.2018; пояснюючу записку вих. №7 від 15.06.2018 .

За результатом розгляду направлених пояснень та документів, ТзОВ «Мобіжук» з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України отримало Рішення комісії Державної фіскальної служби України №817746/3741113 від 26.06.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

ТзОВ «Мобіжук» не погодившись з таким рішенням, звернулося із скаргою від 06.07.2018 року до ДФС України.

Відповідь на яку ТзОВ «Мобіжук» станом на момент розгляду справи так і не отримав.

Не отримавши рішення за результатами розгляду скарги, а відтак, вважаючи протиправною бездіяльність Комісії з питань розгляду скарг ДФС України з приводу розгляду скарги та вважаючи оскаржуване рішення таким що є протиправним і підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, по якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами п.74.2 ст.74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3 ст.74 ПК України).

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст. 192та п. 201.10 ст. 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. 200-1.3 та п. 200-1.9 ст. 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, чи про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Податковий кодекс України та Порядок №1246 не уповноважує податковий орган у разі відмови у прийнятті податкових накладних спонукати платника податків на здійснення певних дій, зокрема звернення до ДФС за місцем реєстрації для з`ясування причини помилки.

Аналогічні норми містить п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України (чинного на дату виникнення спірних відносин), згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 201.16.1. п. 201.16 ст.201 ПК України (чинного на дату виникнення спірних відносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Зі змісту квитанції по податковій накладній №1 від 23.04.2018 убачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

У квитанції, фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок та підстави зупинення реєстрації податкових накладних є Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок).

Пунктом 14 згаданого Порядку передбачено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, а саме:

- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Також, зі змісту квитанції встановлено, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст.201 ПК України (чинного на дату виникнення спірних відносин), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» п.п. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201).

Комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що позивачем були надані контролюючому органу пояснення та копії документів по вищезгаданих господарських операціях для направлення до комісії Головного управління ДФС у Львівській області, а саме: по податковій накладні №26 від 03.04.2018 подано договори про комплексне рекламне обслуговування та договори поставки, додаткові угоди, рахунки на оплату, платіжні доручення, акти надання послуг, оборотно-сальдові відомості, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, звіти про розміщення рекламних матеріалів, банківські виписки,пояснюючу записку.

Такі документи направлені позивачем, відповідно п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, до Комісії Головного управління ДФС у Львівській області, для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної.

Зі змісту висновків контролюючого органу щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, викладених у спірних рішеннях встановлено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до п.п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст.201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 цієї Постанови визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинні містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкових накладних.

Всупереч цьому, оскаржуване рішення позбавлене чіткості у визначенні підстав для відмови в реєстрації податкової накладної, позаяк включає обидва альтернативні варіанти.

Крім того, суд зазначає, що у рішенні комісії відсутня конкретна інформація про причини та підстави для прийняття такого рішення. В рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту настання першої події - постачання товарів/послуг, або отримання коштів, які, в свою чергу, підтверджені первинними документами, на підставі яких і складена податкова накладна.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі №821/1173/17 висловив таку правову позицію: "… можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності".

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 02.07.2019 у справі № 140/2160/18.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, а також те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, так як спірні рішення не відповідає встановленим у ч.2 ст.2 КАС України критеріям обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Крім того, позивач не погоджуючись із оскарженим рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації скерував скаргу до ДФС України.

Відповідно до п. 1 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 ( далі Порядок розгляду скарг), розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну.

Згідно з п. 3 Порядку розгляду скарг скарга подається платником податку в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку розгляду скарг за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.

Пунктом 17 Порядку розгляду скарг передбачено, якщо рішення щодо скарги не надсилається платнику податку протягом строку, визначеного пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податку з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Згідно з п. 15 Порядку розгляду скарг за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 56.23.3 Податкового кодексу України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим.

Згідно з п. 56.23.4 Податкового кодексу України якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

ДФС України отримала скаргу ТзОВ «Мобіжук» 06.07.2018, що підтверджується скриншотом з системи «М.Е.Doc».

Відповідно до Податкового кодексу України та Порядку розгляду скарг рішення про результати розгляду скарг повинні бути не лише прийняті, а й надіслані скаржнику в межах десятиденного строку з дати надходження скарг.

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.

Комісією з питань розгляду скарг ДФС України не прийнято жодного рішення про результати розгляду скарги ТзОВ «Мобіжук», а відтак, якщо вмотивовані рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, такі скарги вважається повністю задоволеними на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку, тобто згадана скарга позивача вважаються повністю задоволеною.

Щодо вимоги позивача зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №26 від 03.04.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Аналізуючи положення КАС України, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Таке ж формулювання резолютивної частини судового рішення узгоджується з приписами п.п.201.16.4 ст.201 ПК України, згідно з яким визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на висновок суду щодо протиправності та скасування рішення відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №26 від 03.04.2018року, днем її подання.

Так, Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (заява 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.2836, Series A 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява 58112/00, п.45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява 48778/99, п.25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, а й повинно ефективно захищати порушені права позивача. Тому, суд вважає, що покладення на ДФС України обов`язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у її дискреційні повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921грн.00 коп.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» до Державної фіскальної служби України про зобов`язання до вчинення дій, - задоволити повністю.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 26 від 03.04.2018 року датою її подання в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м.Київ, Львівська площа, 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» (, місцезнаходження: 79024, м.Львів, вул. Кульпарківська,59) судовий збір в сумі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 19 липня 2019 року.