Справа № 140/1646/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1646/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС (далі - Волинська митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2019 №UА205110/2019/000298/2 про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він був учасником аукціону з продажу транспортних засобів бувших у вжитку, що проводив UAB GELGOTOS TRANSPORTAS (Литва) та став переможцем з придбання легкового автомобіля марки Ford Focus Turnier 1.5 TDCI, 2015 року випуску. В подальшому згідно з попереднім рахунком №5854878, рахунком-фактури GA Nr.2019-00460 від 12.03.2019 та актом прийому передачі №201900460 від 12.03.2019 він придбав у компанії UAB GELGOTOS TRANSPORTAS (Литва) легковий автомобіль бувший у вжитку марки Ford Focus Turnier 1.5 TDCI, 2015 року випуску. З метою митного оформлення вказаного товару позивачем через ФОП ОСОБА_2 (декларант) до митного органу були подані такі документи: митну декларацію (далі - МД) UA 205090/2019/038270; та документи що підтверджують заявлену митну вартість товару, в який включено: ціну товару - 4600,00 Євро, транспортування 360,00 Євро, збір лізингу країни продавця - 350,00 Євро, операційний збір - 226,00 Євро, реєстраційні документи підготовка - 99,00 Євро, збір аукціону 89,00 Євро, всього - 5724,00 Євро. Декларантом також подано копію митної декларації країни відправлення 19 LTKC0100EK06E00; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №DD-S-2-351/15-00051, свідоцтво про тимчасову реєстрацію транспортного засобу №16543635 від 08.03.2019; чек на підтвердження ціни придбаного пального для транспортування автомобіля; заяву про те, що витрати на транспортування склали 23.56 Євро. На підставі вказаних документів визначена позивачем митна вартість автомобіля, який ввозився в Україну, була заявлена в декларації в сумі 5747,56,00 Євро.

Після отримання електронної декларації та доданих документів відповідач повідомив позивача про необхідність подати додаткові документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, оскільки у наданих для декларування документах містяться розбіжності, а саме: в рахунку-фактурі та в технічному паспорті значаться різні учасники комерційної операції. Також у зв`язку із спрацюванням ризиків АСАУР вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. У зв`язку з цим відповідач в 10-денний термін просив декларанту надати: банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; угоду з третіми особами - рахунки про здійснення платежів третім особам зазначених у графі С технічного паспорта, інші документи що підтверджують вартість товару; висновки про наявність та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартісні характеристики товарів. У відповідь на дане повідомлення позивач вказав, що усі необхідні і наявні у декларанта документи були подані. Зазначені документи підтверджують заявлену митну вартість товару, здійсненну господарську операцію та інші дані, що підтверджують складові митної вартості, зазначеної у декларації.

Після повідомлення декларанта про те, що додаткових документів він не подаватиме 19.03.2019 Волинською митницею прийнято рішення №UА205110/2019/000298/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість товару збільшилась та склала 6 600,00 Євро.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, включаючи інформацію щодо ціни товару. З наведених підстав ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін (а.с.1).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву (а.с.29-32) позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності визначення декларантом митної вартості. Під час опрацювання поданих до митного оформлення документів та здійснення перевірки числового значення заявленої позивачем митної вартості товару посадовою особою митниці виявлено наступні розбіжності: в рахунку фактурі №2019-00460 від 12.03.2019 продавцем товару значиться UAB GELGOTOS TRANSPORTAS Литва, а в технічному паспорті №475391 від 17.12.2015 зазначений зовсім інший учасник комерційної операції: продавець - Rossel Messtechnik GMBH, Dresden Німеччина. При цьому, встановлено, що документи, які подано для підтвердження митної вартості товару не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

З огляду на вищевказане, декларанту направлено повідомлення про необхідність надання відповідних додаткових документів. У відповідь на даний запит декларантом надано: попередній рахунок підтвердження купівлі №5854878 від 14.02.2019, в якому чітко зазначено банківські реквізити для оплати, назва банківської установи, код та призначення платежу, в рахунку-фактурі також зазначені банківські реквізити, проте в поданих до митного оформлення документах відсутній факт оплати. Декларант відмовився надавати платіжний документ як підтвердження заявленої митної вартості. Декларантом також не надано договору (угоду, контракт) із третіми особами, зазначеними в технічному паспорті, рахунки про здійснення платежів третім особам, висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Волинська митниця 19.03.2019 за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару відповідачем прийнято письмове рішення про коригування митної вартості №UA205110/2019/000298/2. Митну вартість визначено на рівні 6 600,00 Євро. З огляду на викладене представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити повністю.

26.06.2019 за вх. №10426/19 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.47-50) у якій представник позивача вказала, що відповідачем по справі не надано чітких пояснень та належних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги. Також додатково зазначила, що позивачем не проводилось будь яких господарських операцій із третіми особами щодо придбання імпортованого товару. Крім того вказала, що митним відповідачем для визначення митної вартості , всупереч вимогам МК України, стали цінова інформація, наявна в електронному довіднику Schwake NET та положення «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», тобто інформаційно-додаткові та методичні матеріали, які не є нормативними правовими документами.

Сторони скористались своїм правом, щодо подачі заяв по суті справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно з рахунком-фактурою серія GA Nr 2019-00460 від 12.03.2019 (а.с.13) придбав у UAB GELGOTOS TRANSPORTAS (Литва) легковий транспортний засіб б/в Ford Focus ідент. № НОМЕР_1 , 21.06.2015 випуску, об`єм двигуна 1499 куб.см, колір - коричневий, реєстраційний номер - НОМЕР_2 .

З метою здійснення митного оформлення товару представником декларанта ОСОБА_2 подано митному органу митну декларацію №UA205090/2019/038270, у якій визначено митну вартість товару 5 724,00 Євро за першим методом (за ціною договору).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації UA205090/2019/038270 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру GA Nr 2019-00460 від 12.03.2019 (а.с.13, 13-зворот); акт приймання-передачі автомобіля №201900460 від 12.03.2019 (а.с.14); попередній рахунок №5854878 від 14.02.2019 (а.с.12); копію митної декларації країни відправлення 19LTKC0100EK067Е00 (а.с.15); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DD-S-2-351/15-00051 (а.с.17,17-зворот), свідоцтво про тимчасову реєстрацію транспортного засобу №16543635 від 08.03.2019 (а.с.19,19-зворот); квитанцію #00595990 на придбане пальне (а.с.20).

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД UA205090/2019/038270 та долучених документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматичному режимі було згенеровано ряд ризиків, зокрема, щодо: перевірки поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів; контролю правильності визначення митної вартості товарів; витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; проведення митного огляду транспортного засобу; забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки. За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта - ЕUR, вартість - 6 208,00 Євро».

Зважаючи на це, згідно з повідомленням митниці (а.с.10) декларанту було запропоновано в десятиденний термін надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними установами; банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, зазначеними в технічному паспорті; рахунки про здійснення платежів третім особам; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, так як в технічному паспорті (зазначеними в графі С), вказаний інший власник; страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування; інші документи, що містять відомості про вартість страхування; інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

У відповідь на повідомлення декларанту митний брокер ОСОБА_2 повідомила відповідача, що усі необхідні документи для підтвердження митної вартості транспортного засобу були надані. Вказала, що рахунок-фактура (інвойс) на оплату подався митному органу разом з поданням МД; транспортний засіб оплачувався готівкою; вартість товару підтверджена актом прийому-передачі ТЗ №201900460 від 12.03.2019, який також містить дані, необхідні для ідентифікації автомобіля; договір на перевезення не укладався, транспортний засіб слідував своїм ходом, чек на придбання палива #00595990 від 12.03.2019 подався разом з МД.

Згідно повідомлення декларанту позивача повідомлено, що відповідно до ст.55 та ст.57 Митного кодексу України на основі проведення консультації митницею буде прийнято рішення про коригування митної вартості, так як подані документи до митного оформлення та додатково надані не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість буде визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать Законам України і є сумісними з відповідними принципами та положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

19.03.2019 відповідач прийняв рішення № UА205110/2019/000298/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.8, 8-зворот). У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

В обґрунтування рішення відповідач також вказав, що у зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності, зокрема: в рахунку-фактурі №2019-00460 від 12.03.2019 продавцем є UAB GELGOTOS TRANSPORTAS Литва, а в технічному паспорті №EN475391 від 17.12.2015 в графі С значиться інший власник Rossel Messtechnik GMBH, Dresden Німеччина, подані документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку із спрацюванням ризиків АСАУР, з посиланням на статті 53, 54 МК України, наказ ДФС України від 28.11.2018 №780 для підтвердження заявленої митної вартості декларанту у 10-денний термін було запропоновано надати наступні документи: банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, зазначеними в технічному паспорті №EN475391 від 17.12.2015; рахунки про здійснення платежів третім особам; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про якісні та вартісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними установами; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування; інші документи, що містять відомості про вартість страхування; інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

Декларант надав акт прийому-передачі №201900460 від 12.03.2019, інформацію щодо транспортування (чек 120/2371), попередній розрахунок №5857878 від 14.02.2019, у якому чітко зазначені банківські реквізити, код та призначення платежу.

Також у рішенні вказано, що керуючись частиною шостою статті 54 МК України та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За умови надання згідно зі статтею 53 МК України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації на рівні 6208,00 Євро.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13 березня 2012 року (далі -МК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 49 вказаного Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У пунктах 1 та 4 частини четвертої статті 54 МК України зазначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів: 1) визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи 2) приймає письмове рішення про її коригування, а також 3) випускає у вільний обіг товари, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, а у разі незгоди - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною другою статті 310 розділу X Митного кодексу України передбачено, що фінансові гарантії надаються: 1) у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов`язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу органу доходів і зборів); 2) у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок органу доходів і зборів.

Згідно із частиною сьомою статті 307 МК України вивільнення (повернення) фінансової гарантії здійснюється не пізніше двох годин після отримання відповідним органом доходів і зборів підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, а згідно з пунктом 4 частини одинадцятої статті 311 МК України підтвердженням фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, є виконання зобов`язання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.

З аналізу наведених норм слідує, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи із рішенням про збільшення митної вартості товару, окрім сплати митних платежів із заявленої в декларації митної вартості, декларант або уповноважена ним особа гарантують сплату «донарахованої» різниці митних платежів, розрахованих з митної вартості, визначеної органом доходів і зборів.

Частинами восьмою - дев`ятою статті 55 МК України передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Як установлено судом позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 19.03.2019 подала до митного органу оновлену митну декларацію UA205090/2019/039196 для розмитнення транспортного засобу (а.с.11,11-зворот).

На переконання суду, дослідження відомостей із відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.

При цьому, суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 МК України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

У разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Отже, у випадку прийняття органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа не пізніше 10 робочих днів з дати прийняття такого рішення подає нову митну декларацію .

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8, порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.П визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України №651 від 30 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684 (далі - Порядок № 651).

Відповідно до глави 2 розділу ІІ «Заповнення граф митних декларацій» Порядку № 651 графа 43 «Метод визначення вартості» заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Із змісту наведених положень слідує, що у графі 43 нової митної декларації декларант (уповноважена особа) зазначає два порядкових номери методів визначення митної вартості, що використовувалися, а саме: у лівому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосовано декларантом або уповноваженою ним особою, а у правому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів.

Порядок №651 також передбачає, що у графі 45 «Коригування» зазначається у валюті України заявлена митна вартість товару.

Графа 47 «Нарахування платежів» заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, та/або сплати плати.

При оформленні МД у разі прийняття рішення про коригування митної вартості товарів у випадку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України, відображення сум митних платежів здійснюється у графі 47 окремими рядками, а саме:

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету;

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

різниця між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Графа В «Подробиці розрахунків» заповнюється у разі сплати (застосування заходів забезпечення сплати відповідно розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати єдиного збору та/або сплати плати. У графі зазначаються зокрема: код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами; загальна сума платежу за цим кодом, що включає в себе суми відповідного платежу за ЄАД і кожним додатковим аркушем МД, що підлягає перерахуванню до державного бюджету, або на яку надано забезпечення сплати митних платежів; у разі забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа зазначається код за ЄДРПОУ гаранта та номер (номери) відповідних гарантійних документів (можуть зазначатись у графі посадовою особою митного органу при електронному декларуванні - в електронній МД, а у МД на паперовому носії - від руки з подальшим унесенням цих відомостей до електронної копії МД).

Відповідно до Класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» №1011 від 20 вересня 2012 року, код виду надходжень «121» позначає надходження «мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами», код виду надходжень «185» позначає надходження «акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами» та код виду надходжень «128» позначає надходження «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами».

Спосіб сплати вказаних митних платежів також позначається відповідним кодом розрахунку згідно Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20 вересня 2012 року.

Так, сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку «01» (безготівкова форма сплати), «02» (готівкова форма сплати), «15», «72», «91» або «92», а різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку «55».

Враховуючи наведені правила заповнення митної декларації, орган доходів і зборів при здійсненні перевірки нової митної декларації може встановити наявність чи відсутність рішення про коригування митної вартості товару та погодження декларанта (уповноваженої особи) із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, або непогодження із такою митною вартістю, вказаною у рішенні про коригування митної вартості, а також застосування декларантом чи уповноваженою ним особою порядку узгодження митної вартості, визначеної частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, шляхом 1) проставлення відповідних відміток у лівому та правому підрозділах графи 43 «Код МВВ» митної декларації та 2) надання декларантом гарантії шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом та проставлення відповідних відміток у графах 47 «Нарахування платежів» та В «Подробиці розрахунків» митної декларації.

Як було установлено, 18.03.2019 ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подано на Волинську митницю ДФС митну декларацію UA205090/2019/038270 на ТЗ Ford Focus, VIN № НОМЕР_1 .

За результатами дослідження вказаної декларації, судом установлено:

1) у графі 12 «Відомість про вартість» зазначено - 175 579,32 грн.;

2) у лівому підрозділі графи 43 «Код МВВ» - «1»;

3) у графі 45 «Коригування» зазначено - 175 579,32 грн.;

4) у графі 47 «Нарахування платежів» містяться позначки про сплату видів надходжень до бюджету за кодами 121, 185, 128 та спосіб здійснення таких розрахунків за кодом «02».

Однак, 19.03.2019 ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подано нову митну декларацію на цей же товар UA205090/2019/039196 (арк. спр. 39), за результатами дослідження якої судом установлено:

1) у графі 12 "Відомість про вартість" зазначено - 176 979,38.;

2) у лівому підрозділі графи 43 «Код МВВ» - «6» (тобто резервний);

3) у графі 45 «Коригування» зазначено - 176 979,38 грн.;

4) у графі 47 «Нарахування платежів» містяться позначки про сплату видів надходжень до бюджету за кодами 121, 185, 128 та спосіб здійснення таких розрахунків за кодом «02».

Окрім цього, нова митна декларація UA205090/2019/039196 від 19.03.2019 містить:

1) у правому підрозділі графи 43 «Код МВВ» порядкового номеру методу «6» визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів;

2) в окремих рядках графи 47 відображення сум: а) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету; б) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; в) різниці між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України;

3) у графі В «Подробиці розрахунків» відомостей про забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа та зазначення коду за ЄДРПОУ гаранта та номеру (номерів) відповідних гарантійних документів;

4) спосіб сплати різниці між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначеного кодом розрахунку «55» згідно Класифікатора способів розрахунків.

Проаналізувавши зміст цієї декларації, можна дійти висновку, що декларант самостійно обрав резервний «6» метод визначення митної вартості, оскільки у графі 43 вказано метод визначення митної вартості «6» та правий підрозділ цієї графи не заповнений, а також не забезпечено сплату митних платежів шляхом застосування декларантом гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Таким чином, позивач або уповноважена ним особа не скористалися правом на випуск товару, що декларується, у вільний обіг шляхом подання нової митної декларації з відповідним змістом, сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Також позивач (уповноважена особа) не скористався правом подати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, що декларується, а саме банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару а також висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями відповідно до частини восьмої статті 55 Митного кодексу України.

А відтак, ОСОБА_1 фактично погодилась із методом визначення митної вартості та митною вартістю товару, зазначених органом доходів і зборів у рішенні про коригування митної вартості товару № UA205110/2019/000298/2 від 19.03.2019, вказавши їх у новій митній декларації №UA205090/2019/039196 від 19.03.2019, а тому правовий спір між сторонами щодо узгодження митної вартості вичерпався з моменту подання позивачем нової митної декларації.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 816/2396/17, які в силу частини п`ятої статті 242 КАС України враховано судом при розгляді даної справи.

З огляду на те, що спір між сторонами вичерпано унаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів в оскаржуваному рішенні, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2019 №UА205110/2019/000298/2 про коригування митної вартості товару слід відмовити.

Також суд звертає увагу на те, що декларантом на вимогу митного органу не подано жодних підтверджуючих документів, що усувають розбіжності у поданих документах та однозначно надають можливість визначити митну вартість за методом, обраним декларантом, зокрема, відповідачем не надано платіжних документів, що підтверджують оплату за придбаний товар, а також не надано висновків про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Однак позивач ні відповідачу, ні суду станом на 22.07.2019 року підтверджуючих документів про оплату за придбаний автомобіль не надав. Вищенаведене стало наслідком коригування відповідачем митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні митний орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості (цінова інформація ЄАІС ДФС), зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом. А рішенню про коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу передувала процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості транспортного засобу відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України, як це встановлено частиною 4 статті 57 цього Кодексу, а також витребувано відомості на підтвердження митної вартості вказаного товару.

За наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах, що дозволяють чітко ідентифікувати оцінюваний товар відомостей про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого транспортного засобу за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, однак позивач на його вимогу не надав.

За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що документи, надані позивачем до митної декларації, не містять достатньої інформації щодо заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів на пропозицію митного органу, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.

Таким, чином, дослідивши надані позивачем документи, суд прийшов до висновку про наявність у відповідача обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, а відтак і правильності визначення митної вартості.

З огляду на встановлені судом обставини справи, враховуючи, що транспортний засіб придбаний позивачем у нерезидента і позивачем не надано на законну вимогу відповідача витребуваних документів, тому суд прийшов до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, а відтак Волинською митницею ДФС правомірно винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2019 №UA205110/2019/000298/2.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вимоги статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, тому підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.

Керуючись статтями 242, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2019 №UА205110/2019/000298/2 про коригування митної вартості товару - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський