Справа № 640/6930/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 липня 2019 року № 640/6930/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Компендіум»
до третя особаМіністерства юстиції України Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікотек»
провизнання протиправним та скасування наказу від 10.04.2019 №1180/Б, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне підприємство «Компендіум» з позовом до Міністерства юстиції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек», в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.05.2019):

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 10.04.2019 №1180/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України від 08.04.2019, яким скасовано наступні рішення про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень: 1) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.02.2015 №19034423, прийняте державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Ніловою Ангеліною Олександрівною; 2) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2016 №28396169, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Борисом Михайловичем; 3) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30322293, прийняте приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком Максимом Михайловичем; 4) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30317769, прийняте приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком Максимом Михайловичем; 5) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.12.2018 №44845562, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курило Яною Олегівною;

- зобов`язати Міністерство юстиції України відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексні записи рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 1) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.02.2015 №19034423, прийняте державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Ніловою Ангеліною Олександрівною; 2) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2016 №28396169, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Борисом Михайловичем; 3) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30322293, прийняте приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком Максимом Михайловичем; 4) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30317769, прийняте приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком Максимом Михайловичем; 5) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.12.2018 №44845562, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курило Яною Олегівною.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що до Міністерства юстиції України зі скаргою, за результатами розгляду якої винесено оскаржуваний наказ, звернувся неналежний суб`єкт оскарження, оскільки, за твердженням представника позивача, таким суб`єктом у межах спірних правовідносин може бути безпосередньо Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікотек», як попередній власник відповідного нерухомого майна, а не учасник вказаного товариства.

У позовній заяві також наголошено, що Приватне підприємство «Компендіум» було позбавлено права належним чином ознайомитися зі змістом скарги ОСОБА_1 , підготувати обґрунтовані письмові пояснення та заперечення на скаргу та вчасно до початку розгляду скарги по суті подати їх на розгляд Комісії для врахування, а також взяти участь у розгляді скарги та надати свої пояснення, з урахуванням того, що позивачем лише 08.04.2019, тобто в день фактичного розгляду, отримано повідомлення про розгляд скарги та саму скаргу.

При цьому, як наголошено представником позивача, ОСОБА_1 , як одноосібний власник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек», могла дізнатись про існування рішення державного реєстратора від 02.02.2015 №19034423 (реєстрація права власності за Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард») внаслідок отримання відповідної вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» за вих. №12/2-05-1662 від 31.03.2014, а також про існування всіх наступних рішень в державному реєстрі речових прав та їх обтяжень відносно приміщення загальною площею 600,4 кв.м, що знаходиться в підвалі та на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку з підвалом, розміщеним за адресою: АДРЕСА_1 , або за результатами щорічних інвентаризацій активів та зобов`язань товариства. Крім того, Господарським судом міста Києва при вирішенні справи №910/4753/15-г про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Світ Електроніки» в ухвалі від 15.08.2016 встановлено, що 31.03.2014 Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вікотек», як іпотекодавцю, та Публічному акціонерному товариству «Світ Електроніки», як позичальнику, вимогу за вих. №12/2-05-1662 про дострокове повернення суми кредиту за кредитним договором від 15.07.2011 №005-3 та, в тому числі, за іпотечним договором від 12.08.2011 №014-8, в якій попереджалось, що у разі незадоволення цієї вимоги, банк буде змушений звернути стягнення на предмети іпотеки.

Крім того, за висновками представника позивача, твердження скаржника про порушення вимог Закону України «Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішеннями, які скасовані оскаржуваним наказом, є безпідставними, оскільки Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард» для державної реєстрації права власності на крамницю загальною площею 600,4 кв.м, що знаходиться в підвалі та на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку з підвалом, розміщеним за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі іпотечного застереження, надало всі необхідні для цього документи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження), а також встановлено особам, які беруть участь у справі, строк для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та пояснень третьої особи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 заяву представника Приватного підприємства «Компедіум» про забезпечення позову задоволено частково, а саме: заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, які наділені функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: приміщення загальною площею 600,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 : реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06; в іншій частині заяви відмовлено.

04.06.2019 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що скаржник - ОСОБА_1 , - згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, є учасником та кінцевим бінефіціаром Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек», що підтверджує можливість останньої на звернення з відповідною скаргою до Міністерства юстиції України. При цьому, за твердженням скаржника, зазначеними у доповненнях до скарги, остання дізналась про факти відчуження нерухомого майна у період з 26-27 березня 2018 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Також, представником відповідача наголошено, що Приватне підприємство «Компендіум» було належним чином повідомлено про розгляд даної скарги, на підтвердження чого надано копії оголошення про розгляд скарги, розміщене на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, витягу з реєстраційного журналу телефонограм відділу забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації речових прав, а також супровідного листа від 01.04.2019 №2/33314-33-18/19К, направленого засобами поштового зв`язку, з урахуванням того, що представник позивача - гр. ОСОБА_2 - приймала безпосередню участь у засіданні комісії з розгляду скарги ОСОБА_1 . Щодо порушень, які встановлено Міністерством юстиції України, представником відповідача зазначено, що державним реєстратором Ніловою А.О. під час прийняття нею оскаржуваних рішень від 29.01.2015 №№ 18957694, 18958664, від 02.02.2015 № 19034423 не встановлено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, не було перевірено наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення ходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, тому що подані документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, оскільки державним реєстратором Ніловою А.О. проведено оскаржувану державну реєстрацію права власності за ПАТ «БАНК ФОРВАРД» за відсутності необхідних для оскаржуваної реєстрації прав документів, а саме; державним реєстратором Ніловою А.О. до Заяв 1, 2, З не було додано письмової вимоги від ПАТ «БАНК ФОРВАРД», а також порушено вимоги ст. 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки не додано оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Крім того, державним реєстратором Ніловою А.О. порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки нею не було встановлено зареєстрований запис про обтяження (арешт) №6623275 на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОТЕК». Решта рішень була скасована оскаржуваним наказом як такі, що випливають з факту скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.01.2015 №№ 18957694, 18958664, від 02.02.2015 № 19034423.

09.06.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що виклик представника Приватного підприємства «Компендіум» до Комісії шляхом здійсненої телефонограми та за допомогою публічного оголошення на сайті відповідача є недостатніми для належної підготовки позивача до розгляду скарги. У відповіді на відзив також зазначено, що хоч представник Приватного підприємства «Компендіум» і була присутня під час розгляду комісією скарги ОСОБА_1 , але у зв`язку з тим, шо сама скарга була отримана лише у день її розгляду, вказаний представник фактично була позбавлена можливості належним чином представляти, а також захищати права та інтереси Приватного підприємства «Компедіум».

14.06.2019 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову, згідно з якими, останній вказав на необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки оскаржуваний наказ винесено відповідачем правомірна та у межах наданих йому повноважень.

19.06.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про зміну підстав позову, а 20.06.2019 - уточнена заява про зміну підстав позову. Разом з тим, суд звертає увагу, що у силу ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на те, що дана адміністративна справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відкритого ухвалою суду від 14.05.2019, строк на подання заяви про зміну підстав позову у силу ч. 1 ст. 47 та ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, завершується 13.06.2019 (включно).

Натомість, розглядувана заява про зміну підстав позову направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 18.06.2019, тобто з пропуском встановленого для цього строку. Відтак, вказана заява не підлягає прийняттю до розгляду, з огляду на пропуск строку на подання останньої.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та пояснення третьої особи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, гр. ОСОБА_1 звернулась до Міністерства юстиції України скаргу від 28.03.2019, в якій, як є єдиний учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек», просила, зокрема, (1) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо крамниці площею 600,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 16923527): рішення державного реєстратора від 02.02.2015 №19034423 (реєстрація права власності за ПАТ «Форвард Банк»); рішення державного реєстратора від 23.02.2016 №28396169 (реєстрація переходу права власності до ТОВ «АВ Фармація»); рішення державного реєстратора від 05.07.2016 №30322293 (реєстрація погашення права власності та закриття розділу у зв`язку з поділом); (2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо нежитлових приміщень площею 84,2 (кв.м), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06): рішення державного реєстратора від 05.07.2016 №30317769 (реєстрація права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Фармація»); рішення державного реєстратора від 26.12.2018 №44845562 (реєстрація переходу права власності до Приватного підприємства «Компендіум».

За результатами розгляду скарги учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек» ОСОБА_1. від 28.03.2019, з урахуванням доповнень до неї від 05.04.2019, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у висновку від 08.04.2019 встановлено, зокрема, наступне.

Так, 02.02.2015 державним реєстратором Ніловою А.О. за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності №9922769 відкрито розділ Державного реєстру прав №06 на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежитлове приміщення 3) прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19034423 та внесено запис про право власності №8596812 на нього за ПАТ «БАНК Форвард».

23.02.2016 приватним нотаріусом Суперфіном Б.М. за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності №15704552 прийнято рішення №28396169, припинено право власності ПАТ «БАНК ФОРВАРД» на нежитлові приміщення № та внесено запис про право власності 13390269 Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ФАРМАЦІЯ» на них на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2016.

05.07.2016 приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком Максимом Михайловичем проведено операції у Державному реєстрі прав щодо поділу об`єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення З, та погашено право власності нежитлового приміщення З за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності №17479962 на підставі рішення №30322293 (до Заяви №17479962 додано висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 17.06.2016, технічний паспорт та рішення засновника (учасника) ТОВ «АВ ФАРМАЦІЯ» від 17.06.2016 №2-15/0-16). У результаті таких дій з нежитлового приміщення З у Державного реєстрі прав утворилися розділи: 06 (помилковий), 06 06, 06 , 06.

Щодо розділу №06 (нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ) 05.07.2016 приватним нотаріусом Гіренком М.М. відкрито розділ на приміщення, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30317769 та внесено запис про право власності на них за ТОВ «АВ Фармація».

26.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курило Яною Олегівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44845562 та внесено запис про право власності на приміщення за приватним підприємством «Компедіум» на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому, комісією також встановлено, що державним реєстратором Ніловою А.О. під час прийняття нею оскаржуваних рішень від 29.01.2015 №№ 18957694, 18958664, від 02.02.2015 № 19034423 не встановлено відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, не було перевірено наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення ходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, тому що подані документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, оскільки державним реєстратором Ніловою А.О. проведено оскаржувану державну реєстрацію права власності за ПАТ «БАНК ФОРВАРД» за відсутності необхідних для оскаржуваної реєстрації прав документів, а саме; державним реєстратором Ніловою А.О. до Заяв 1, 2, З не було додано письмової вимоги від ПАТ «БАНК ФОРВАРД», а також порушено вимоги ст. 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки не додано оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Крім того, державним реєстратором Ніловою А.О. порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки нею не було встановлено зареєстрований запис про обтяження (арешт) №6623275 на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКОТЕК». Решта рішень була скасована оскаржуваним наказом як такі, що випливають з факту скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.01.2015 №№ 18957694, 18958664, від 02.02.2015 № 19034423.

На підставі викладеного, Міністерством юстиції України винесено наказ від 10.04.2019 №1180/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким, зокрема, скасовано наступні рішення про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень: 1) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.02.2015 №19034423, прийняте державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Ніловою Ангеліною Олександрівною; 2) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2016 №28396169, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Борисом Михайловичем; 3) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30322293, прийняте приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком Максимом Михайловичем; 4) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30317769, прийняте приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренком Максимом Михайловичем; 5) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.12.2018 №44845562, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курило Яною Олегівною.

Вважаючи даний наказ у наведеній частині протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав визначено положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з приписами якої, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

У разі якщо останній день строку для подання скарг, зазначеного у частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ», «д» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Рішення, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами «г» та «ґ» пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

Рішення, передбачене підпунктом «д» пункту 2 частини шостої цієї статті, виконується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення, передбачені підпунктами «е» та «є» пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України, його територіальними органами невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

На виконання вказаних законодавчих положень Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (надалі - Порядок №1128).

Відповідно до п. 3 Порядку №1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги (п. 5 Порядку №1128).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що суб`єктом звернення (скаржником) у межах спірних правовідносин може бути будь-яка особа, яка вважає, що її права порушено, з урахуванням дотримання такою особою строку звернення з такою скаргою. У свою чергу, в обґрунтування власного порушеного права гр. ОСОБА_1 у скарзі зазначила, що остання є єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек», який був первісним власником спірного майна до здійснення оскаржуваних нею реєстраційних дій. Вказане підтверджується також наявною у матеріалах справи інформацією з Єдиного державного реєстру. За твердженнями скаржника, останньою здійснювався контроль за діяльністю товариства через його органи управління, проте, відповідні обов`язки дотримані органами управління не були, внаслідок чого гр. ОСОБА_1 дізналась про оскаржувані рішення лише 26-27 березня 2019 року з Інформаційних довідок щодо об`єктів нерухомого майна.

Щодо тверджень представника позивача про те, що скаржник могла дізнатись про існування рішення державного реєстратора від 02.02.2015 №19034423 (реєстрація права власності за Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард») внаслідок отримання відповідної вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» за вих. №12/2-05-1662 від 31.03.2014, а також про існування всіх наступних рішень в державному реєстрі речових прав та їх обтяжень відносно приміщення загальною площею 600,4 кв.м, що знаходиться в підвалі та на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку з підвалом, розміщеним за адресою: АДРЕСА_1 , або за результатами щорічних інвентаризацій активів та зобов`язань товариства, суд звертає увагу на наступне.

У матеріалах справи міститься копія вимоги щодо усунення порушень від 28.11.2014 №12/2-05-1382, адресована Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард», зокрема, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек», яка, згідно з наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення, отримана уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек» 26.12.2014 Овечкіною . Натомість, позивачем не спростовано того, що скаржник - гр. ОСОБА_1 - не отримувала такого повідомлення та не була обізнана з подальшим рішенням про державну реєстрацію прав, прийнятого на підставі такого повідомлення, до моменту отримання нею інформації з Інформаційних довідок щодо об`єктів нерухомого майна.

Вказане також стосується тверджень представника позивача про те, що Господарським судом міста Києва при вирішенні справи №910/4753/15-г про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Світ Електроніки» в ухвалі від 15.08.2016 встановлено, що 31.03.2014 Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вікотек», як іпотекодавцю, та Публічному акціонерному товариству «Світ Електроніки», як позичальнику, вимогу за вих. №12/2-05-1662 про дострокове повернення суми кредиту за кредитним договором від 15.07.2011 №005-3 та, в тому числі, за іпотечним договором від 12.08.2011 №014-8, в якій попереджалось, що у разі незадоволення цієї вимоги, банк буде змушений звернути стягнення на предмети іпотеки, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікотек» не приймало участі під час розгляду даної справи. Інших доказів того, що як вказане товариство, так і гр. ОСОБА_1 , були обізнані зі змістом даного рішення матеріали справи не містять.

Таким чином, твердження представника позивача про те, що з відповідною скаргою звернулась неналежна особа, а також те, що скаржником порушено строк звернення до Міністерства юстиції України, як до суб`єкта оскарження, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Приписами п.п. 9-11 Порядку №1128 передбачено, що під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що Приватне підприємство «Компендіум» лише 08.04.2019, тобто в день фактичного розгляду, отримало повідомлення про розгляд скарги та саму скаргу, що позбавило останнього права належним чином ознайомитися зі змістом скарги ОСОБА_1 , підготувати обґрунтовані письмові пояснення та заперечення на скаргу, а також вчасно до початку розгляду скарги по суті подати їх на розгляд Комісії для врахування, взяти участь у розгляді скарги та надати свої пояснення.

Разом з тим, як вбачається зі змісту витягу з протоколу засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 08.04.2019, серед осіб, які з`явились на засідання, зазначено ОСОБА_2 , як представника Приватного підприємства «Компендіум», участь які у вказаному засіданні підтверджено також представником позивача. При цьому, у даному протоколі також зазначено, що ОСОБА_2 подала документи, які, на її думку, мають значення для об`єктивного розгляду справи.

Крім того, на виконання п. 10 Порядку №1128 представником відповідача надано суду докази повідомлення Приватного підприємства «Компендіум» про розгляд відповідної скарги, а саме: копію витягу з реєстраційного журнала телефонограм відділу забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації речових прав та роздруківку з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України. При цьому, наведеними законодавчими положеннями не передбачено здійснення відповідного повідомлення засобами поштового зв`язку.

Отже, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що Міністерством юстиції України вчинено належні дії з повідомлення позивача про розгляд скарги гр. ОСОБА_1 , з огляду на що, представник Приватного підприємства «Компендіум» був присутній під час її розгляду.

Щодо решти заявлених підстав позову - безпідставність оскаржуваного наказу, оскільки Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард» для державної реєстрації права власності на крамницю загальною площею 600,4 кв.м, що знаходиться в підвалі та на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку з підвалом, розміщеним за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі іпотечного застереження, надало всі необхідні для цього документи, - слід зазначити таке.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Таким чином, до адміністративної юрисдикції не належить розгляд справ, якщо у спірних відносинах вбачається спір про право.

Таким чином, розгляду у порядку адміністративного судочинства підлягають спори виключно щодо проведення державної реєстрації права власності, без визначення належності підстав набуття такого права, що, у свою чергу, є спором про право.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2019 у справі №821/669/17 та у постанові Великої палати Верховного Суд від 11.04.2018 у справі №910/8424/17.

З урахуванням викладеного, суд звертає увагу, що питання належності набуття Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» права власності на спірний об`єкт пов`язано з виконанням договору іпотеки та реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, що юрисдикційно не належить до публічно-правового спору, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Компендіум» (, адреса: 02166, м. Київ, просп. Лісовий, 39-А) до Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул.. Архітектора Городецького, 13), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек» (, адреса: 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 9) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок