Справа № 500/1026/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1026/19

15 липня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, а саме просить визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 №Ф-1802-54.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 18.02.2019 року отримав від відповідача вимогу №Ф-1802-54 від 04.02.2019 року, згідно якої станом 31.01.2019 у нього наявна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на суму 18276,72 грн. ОСОБА_1 вказує, що ще у 2012 році здійснив усі дії по закриттю підприємницької діяльності, а саме у 2011 році припинив ведення господарської діяльності, та з 2012 року по сьогоднішній час не подавав фінансово господарської звітності. На переконання позивача, Головне управління порушило строк обчислення боргу по сплаті єдиного соціального внеску, який мав бути зроблений в кінці календарного місяця у разі існування недоїмки зі сплати єдиного внеску. Також зазначає, що враховуючи той факт, що з 2012 року позивач не подавав податкової звітності, вважає що у контролюючого органу були усі підстави подати заяву до суду про ліквідацію позивача як ФОП.

Вважає вказану вимогу протиправною та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 27 травня 2019 року ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 12 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 12.06.2019 відкладено розгляд справи на 15 липня 2019 року.

Представник позивача у судове засідання не прибув, направив на адресу суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, у порядку письмового провадження. Відповідачем подано відзив на адміністративний позов з якого слідує, що ФОП ОСОБА_1 з 15.09.2003 по теперішній час рахується фізичною особою підприємцем. За даними інформаційної системи органів ДФС, станом на 31.01.2019 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску по ФОП ОСОБА_1 становить 18276 грн. 72 коп.

Згідно п.4 ст.25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, а його стягнення відповідно до ст.25 Закону здійснюють органи Державної виконавчої служби України. З метою забезпечення виконання органами ДФС покладених завдань з адміністрування єдиного внеску відповідачем було надіслано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1915-50 від 12.11.2018 року. Відповідно до ч. 16 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відтак, відповідач зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ф-1802-54 від 04.02.2019 є правомірною, а тому не підлягає скасуванню, а відтак, в задоволенні адміністративного позову позивачеві слід відмовити.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач згідно даних 1С «Податковий блок» зареєстрований як фізична особа-підприємець (вид діяльності роздрібна торгівля з лотків та на ринках) Тернопільською районною державною адміністрацією 12.09.2003 року, взятий на облік як платник єдиного соціального внеску з 15.09.2003 року (реєстраційний номер 191503495).

18.02.2019 ОСОБА_1 отримав від відповідача вимогу №Ф-1802-54 від 04.02.2019, згідно якої станом 31.10.2018 року у нього наявна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на суму 18276,72 грн.

Вказану вимогу ОСОБА_1 оскаржив в адміністративному порядку подавши відповідні скарги від 28.02.2019 та 05.04.2019. Рішеннями Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.03.2019 №314/6/19-00-10-01-06/7083 та від 19.04.2019 №442/6/19-00-10-01-06/9137.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до пп.2 ч.1 ст.1 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464) Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Згідно з нормами частини п`ятої статті 8 Закону №2464, єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22% до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. Фізичні особи - підприємці, які обрали загальну систему оподаткування, зобов`язані сплатити єдиний соціальний внесок за 2017 рік до 10.02.2018 року.

Статтею 9 Закон №2464, передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у п.4.5 та 5.-1 ч.1. ст.4 цього Закону ( в т. ч. фізичні особи-підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування особи), зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок (ст.6 Закону № 2464).

Згідно п.4 ст.25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, а його стягнення відповідно до ст.25 Закону №2464 здійснюють органи Державної виконавчої служби України.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами що 04.02.2019 ГУ ДФС у Тернопільській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) ФОП Гречин ОСОБА_2 в загальній сумі 18276,72 грн.

Щодо суми представник позивача у судовому засіданні не заперечував. Проте, зазначив, що дана вимога повинна бути винесена відповідно до норм чинного податкового законодавства.

Згідно з п.1 розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року №449 (далі Інструкція №449), до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена фіскальними органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Стосовно твердження представника позивача про порушення строку обчислення боргу по сплаті ЄСВ, суд зазначає наступне.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок (ст. 6 Закону №2464).

Відповідно до ч.16 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Щодо посилання позивача на той факт, що нарахування відбулось помилково, оскільки він відсутній у ЄДР, суд зазначає таке.

Як вже зазначалось, позивач згідно даних 1С «Податковий блок» зареєстрований як фізична особа-підприємець (вид діяльності роздрібна торгівля з лотків та на ринках) Тернопільською районною державною адміністрацією 12.09.2003 року, взятий на облік як платник єдиного соціального внеску з 15.09.2003 року (реєстраційний номер 191503495).

Пунктом 2 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України від 15.05.2003 №755-ІУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі Закон №755) було передбачено, що Державний реєстратор протягом 2004 - 2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.

Заміна свідоцтв відбулась в добровільному порядку також і після 2005 року. При цьому свідоцтва старого зразка не втрачають своєї юридичної сили. Зазначене підтверджується, зокрема, листом державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 26.05.2008 №4398.

Суд зазначає, що згідно пункту 1 розділу VI Інструкції №449, до платників, які не виконали визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції №449, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

За приписами пункту 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Аналогічна правова позиція викладена у справі Верховного Суду №826/11623/16 від 11.09.2018 року.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Право на звільнення від сплати єдиного внеску за себе мали у 2017 - 2018 роках ФОП, за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.4 ст.4 Закону № 2464).

Інших підстав звільнення від сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, чинним законодавством не передбачено.

Суд наголошує, що позивачем не надано доказів того, що він має право на звільнення від сплати єдиного внеску.

Окрім того, суд зазначає, що вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної вимоги не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1802-54 від 04.02.2019, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Білецька 1, м. Тернопіль, 46003, Код ) про визнання протиправною та скасування вимоги від 04.02.2019 №Ф-1802-54 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2019 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.