Справа № 120/2302/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

18 липня 2019 р. Справа № 120/2302/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного акціонерного товариства "Немирівське автотранспортне підприємство - 10510" про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Немирівське автотранспортне підприємство - 10510" до Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

17 липня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Немирівське автотранспортне підприємство - 10510" (далі ПАТ "Немирівське АТП - 10510", позивач) до Вінницької обласної державної адміністрації (далі Вінницька ОДА, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації № 469 від 25 червня 2019 року «Про розірвання окремих договорів щодо організації перевезень пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування»;

- зупинення дії розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації № 474 від 25 червня 2019 року «Про укладання договору щодо організації перевезень пасажирів на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування із фізичною особою-підприємцем Бобрик ОСОБА_1 »;

- заборони Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації опубліковувати оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400 «Про затвердження об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути) в редакції розпорядження голови облдержадміністрації від 17 вересня 2018 року № 719 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що 26 червня 2019 року на офіційній інтернет сторінці Вінницької ОДА в загальному доступі було розміщено розпорядження № 469 від 25 червня 2019 року Голови Вінницької ОДА «Про дострокове розірвання окремих договорів щодо організації перевезень пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування», яким достроково розірвано договори про організацію перевезень пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування: від 03 грудня 2018 року № 369 маршрут Ладижин АС - Вінниця АС-1, номера рейсів 555/556 із ПрАТ «Немирівське АТП - 10510»; від 03 грудня 2018 року № 371 маршрут Ладижин АС - Вінниця АС-1, номера рейсів 759/760 із ПрАТ «Немирівське АТП - 10510», у зв`язку з підтвердженням інформації про факт подання перевізниками-претендентами недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів.

Також, 26 червня 2019 року на офіційній інтернет сторінці Вінницької ОДА в загальному доступі було розміщено розпорядження № 474 від 25 червня 2019 року Голови Вінницької ОДА «Про укладання договору щодо організації перевезень пасажирів на внутрішньообласному міжміському автобусному маршруті загального користування із фізичною особою-підприємцем Бобрик І.В.», за яким уповноважено першого заступника голови облдержадміністрації ОСОБА_2 на укладання договору про організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному міжміському автобусному маршруті загального користування Ладижин АС - Вінниця АС-1, оборотні рейси № 555/556, та Ладижин АС - Вінниця АС-1, оборотні рейси № 759/760, до укладання договору із переможцем конкурсу, але строком не більш як три місяці, із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 І ОСОБА_4 .

03 липня 2019 року повідомленням за підписом заступника директора - Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури - начальника управління транспорту, енергетики та зв`язку від 27 червня 2019 року № 89, позивача було поставлено до відома про дострокове розірвання з ним договорів про організацію перевезень пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування. Крім того, зазначеним листом проінформовано, що по вказаних маршрутах буде опубліковано оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400 «Про затвердження об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути) в редакції розпорядження голови облдержадміністрації від 17 вересня 2018 року № 719 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400».

На думку позивача до прийняття судом рішення по суті спору існує очевидна загроза порушення його прав, оскільки реалізація оскаржуваних в дані справі розпоряджень та проведення конкурсу з перевезення пасажирів до набрання законної сили рішення суду в цій справі, призведе до ситуації, за якої буде неможливо відновити порушення права позивача без настання негативних наслідків для третіх осіб.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом (правовий висновок викладено у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 в справі № 826/14951/18).

При цьому, враховуючи вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, який передбачений ч. 2 ст. 150 КАС України, суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно поданої заяви позивач просить, окрім іншого, зупинити дію розпоряджень: № 469 від 25 червня 2019 року, яким розірвано достроково розірвано договори про організацію перевезень пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування; № 474 від 25 червня 2019 року, яким уповноважено першого заступника голови облдержадміністрації ОСОБА_2 на укладання договору про організацію перевезення пасажирів на внутрішньообласному міжміському автобусному маршруті загального користування Ладижин АС - Вінниця АС-1, оборотні рейси № 555/556, та Ладижин АС - Вінниця АС-1, оборотні рейси № 759/760, до укладання договору із переможцем конкурсу, але строком не більш як три місяці, із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 .

При цьому, на обґрунтування заяви зазначає, що оскаржувані розпорядження є протиправними, оскільки були прийняті за відсутності законодавчо визначених підстав.

На думку суду, подання адміністративного позову предметом якого є скасування рішень не є єдиним та беззаперечним доказом того, що рішення є протиправним.

При цьому, позивачем у заяві не обґрунтовано неможливості в подальшому без зупинення виконання таких (рішень) відновлення прав товариства.

Відтак, суд не вбачає обставин, які вказують на неможливість в подальшому без вжиття відповідних заходів відновлення прав товариства. У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття запобіжних заходів у даному випадку та на даній стадії.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних у справі №120/2302/19-а розпоряджень.

Разом з тим, надаючи оцінку заяві позивача про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької ОДА опубліковувати оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400 «Про затвердження об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути) в редакції розпорядження голови облдержадміністрації від 17 вересня 2018 року № 719 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400», суд зазначає наступне.

Суд вважає недопустимою ситуацію, при якій одночасно здійснюється судовий розгляд справи про оскарження рішень відповідача про дострокове розірвання договорів про організацію перевезень пасажирів та укладання короткострокового договору з третьою особою, та одночасне оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника, з підстав прийняття оскаржуваного розпорядження № 469 від 25 червня 2019 року, оскільки відповідні дії відповідача спричинять настання негативних наслідків для позивача. Також може виникнути ситуація, зокрема у випадку проведення конкурсу, за якої відновлення порушених прав позивача призведе до порушення прав осіб, що виявлять бажання прийняти участь в оголошеному конкурсі. Це не відповідатиме завданню адміністративного судочинства, яке відповідно до ст. 2 КАС України полягає, зокрема, у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В цьому контексті суд також застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року N ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, надавши оцінку доводам заявника про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову в спосіб заборони Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької ОДА опубліковувати оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника, суд доходить висновку про їх співмірність із заявленими позовними вимогами, адекватність та достатність таких заходів.

Тому, враховуючи встановлені обставини, які підтверджуються доказами, що містяться в поданих матеріалах, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької ОДА опубліковувати оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400 «Про затвердження об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути) в редакції розпорядження голови облдержадміністрації від 17 вересня 2018 року № 719 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400», до набрання законної сили рішення суду в цій справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд

у х в а л и в :

Заяву Приватного акціонерного товариства "Немирівське автотранспортне підприємство - 10510" про забезпечення адміністративного позову у справі № 120/2302/19-а задовольнити частково.

Заборони Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації опубліковувати оголошення про проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400 «Про затвердження об`єктів конкурсу з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути) в редакції розпорядження голови облдержадміністрації від 17 вересня 2018 року № 719 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 09 червня 2017 року № 400», до набрання законної сили рішення суду в адміністративній справі № 120/2302/19-а.

Копію ухвали про забезпечення позову негайно надіслати учасникам справи.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна