Справа № 520/2248/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 р.Справа № 520/2248/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калитки О. М. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.04.19 року по справі № 520/2248/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто", з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління ДФС України з винесення податкової вимоги №91533-17 щодо сплати податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 1 149 269,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем у протиправний спосіб сформовано податкову вимогу №91533-17 щодо сплати податкового боргу з ПДВ на суму 1149269,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що податковим органом на адресу відповідача було сформовано у відношенні ТОВ "Містраль Авто" податкову вимогу форми "Ю" №91533-17 від 31.07.2018 року на суму 1 149 269,00 грн.

20.07.2018 року ТОВ "Містраль Авто" подав до ГУ ДФС у Харківській області податкову декларацію з податку на додану вартість № , в якій самостійно визначив позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у розмірі 1 151 881,00 грн. Строк сплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань 30.07.2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 36.1. статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно приписів пункту 38.1. та 38.2 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. (пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до абз.1 п.59.3, п.59.4 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 20.07.2018р. подав в електронному вигляді декларацію з ПДВ № та задекларував податкові зобов`язання в сумі 1 151 881 грн. Граничний термін сплати - 30.07.2018р.

Станом на 23.07.2018р. у позивача рахувалась переплата з ПДВ в сумі 2 612 грн. Інших коштів від ТОВ «Містраль Авто» в рахунок погашення задекларованих зобов`язань не надходило.

30.07.2018р. (строк сплати по декларації №) переплата в сумі 2 612 грн. була зарахована на погашення податкового боргу по декларації. Залишок непогашеної суми податкових зобов`язань становив 1 149 269 грн. (1 151 881 - 2 612).

У визначеному законодавством порядку, в перший робочий день після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ 31.07.2018 - контролюючим органом було складено та направлено на адресу ТОВ «Містраль Авто» податкову вимогу №91533-Т7, якою платника повідомлено про те, що станом на 30.07.2018р сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 1 149 269 грн.

В оскаржуваній податковій вимозі, за таких обставин, міститься виключно сума податкового зобов`язання, визначеного ТОВ "Містраль Авто" в декларації з ПДВ №.

З апеляційної скарги позивача вбачається, що як на підстави незаконності вимоги ТОВ «Містраль Авто» посилається на те, що: приміщення «А-2» по вул. Героїв Праці 2-В, в м. Харкові та майно, що в ньому знаходилось було описане та передане на зберігання ТОВ «О-МЕГА», а доступ до зазначених приміщень було припинено; на грошові кошти, які належать позивачу, окрім грошових коштів на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 накладено арешт; сума грошових зобов`язань 1 149 269 грн., що міститься в оскаржуваній податковій вимозі є неузгодженою.

Колегія суддів зазначає, що наявність арештів грошових коштів на окремих рахунках платників податків ПК України в жодній статті не передбачена як підстава невиконання ними зобов`язань щодо сплати податків.

Проте, пунктом 54.1 статті 54 ПК України закріплено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою.

Згідно п.56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Враховуючи, що платник податків самостійно подав податкову декларацію з ПДВ № від 20.07.2018 року, у граничний строк (30.07.2018 року) самостійно не сплатив суму самостійно задекларованих та узгоджених грошових зобов`язань, внаслідок чого станом на 30.07.2018 року (з урахуванням переплати на суму 2 612,00 грн.) утворився податковий борг зі сплати ПДВ у розмірі 1 149 269,00 грн., що слугувало визначеною пунктами 59.1, 59.4 статті 59 ПК України підставою для формування ГУ ДФС в Харківській області та надсилання ТОВ "Містраль Авто" оскаржуваної податкової вимоги №91533-17 від 31.07.2018 року щодо сплати податкового боргу з ПДВ в сумі 1 149 269,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 520/3348/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 520/2248/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 19.07.2019 року