Справа № 295/172/19
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/172/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Житомирській області Зубчука Артема Миколайовича про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконнмими дії інспектора батальйону 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Житомирській області Зубчука Артема Миколайовича та скасувати постанову серії ЕАВ №805855 від 20.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.12.2018 року керуючи автомобілем ЗАЗ TF69YO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху по вул Покровській, 93, у м. Житомирі сталася ДТП, після чого на міце події прибула поліція та інспектором поліції Зубчуком А.М. була складена оскаржувана постанова. Позивач зазначає, що інспектор поліції вимагав у позивача вийти з автомобіля та пред`явити посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак інспектор поліції не представився, не пред`явив своє службове посвідчення та поводився вкрай грубо та агресивно, ім`я інспектоа поліції позивач дізнався лише піся того, як отримав копію оскаржуваної постанови. Позивач зазначає, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у нього був та знаходився в автомобілі, однак відповідач не надав можливості його пред`явити, змусивши вийти з автомобіля, тому дії відповідача є незаконними та постанова в справі про адміністративне правопорушення від 20.12.2018 року винесена незаконно, з грубим порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2019 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

30.01.2019 року від відповідача надійшоло клопотання, у якому відповідач зазначив, що факт не пред`явлення позивачем полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зафіксовано на нагрудний відеореєстратор патрульного поліцейського, диск із записом з якого долучено до відзиву. Також відповідач вказав, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, оскільки при винесені оскаржуваної постанови поліцейський діяв у межах наданих повноважень та у порядку встовленому законом, а обставини, вказані у позові, не відповідають дійсності, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірним та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

01.02.2019 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира розгляд справи призначено у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач за його участі в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що відбулась ДТП, поліцейських чекали 2 години, поліцейські представились в усні формі, позивач просив включити нагрудну камеру та надати поліцейського свої дані, останній йому відмовив, за таких обставин, позивач відмовився в наданні полісу. У судове засідання 26.06.2019 року позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Зубчуком А.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №805855, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 20.12.2018 року по проспекту Незалежності, 22, керуючи транспортним засобом був учасником ДТП та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, чим порушив ч.1 ст.126 КУпАП.

Частина перша ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стороною відповідача надано до суду диск з відеозаписом з камери нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, який переглянуто судом та з якого вбачається, що на вимогу патрульного поліцейського ОСОБА_1 не надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посилання позивача на те, що відповідачем при зупинці автомобіля не було дотримано вимоги ч. 3 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", а саме не названо ім`я, посаду, спеціальне звання та не пред`явлено службове посвідчення, носять формальний характер та не підтверджені належними доказами.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №805855 від 20.12.2018 року, винесена без порушення норм адміністративного законодавства, оскільки відповідачем були наведені докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про належність обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до порушення з боку позивача п. 2.,4 Правил дорожнього руху України, та відповідно є складом правопорушення, що слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора батальйону 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Житомирській області Зубчука Артема Миколайовича про визнання дій незаконними та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман