Справа № 2140/1998/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1998/18
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Місце та час укладення судового рішення « 15:24», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 22.12.2018р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Синіговець А.В.,

представників позивача Блищика Е.Л., Сіліванович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом комунального виробничого управління «Каховський водоканал» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2018р. комунальне виробниче управління (надалі - КВУ) «Каховський водоканал» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкового повідомлення - рішення від 05.07.2018р. № щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 5385835,07грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 287,59грн., за штрафними санкціями у розмірі 3640676,39грн., а також відповідно до підпункту 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені у розмірі 1744871,09грн.; зобов`язання списати безнадійний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб на суму 3448771,20грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки від 31.05.2018р. № 107/21-22-14-01/19236260, яким взято до відома борг позивача з ПДФО, що рахувався станом на 01.01.2015р. та є таким, що відповідно до ст.102 ПК України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. № 577, підлягає списанню. Крім того, позивач вказує, що в його електронному кабінеті платника податків відсутні будь-які відомості щодо наявності податкового боргу з ПДФО, а відомості про його існування до ГУ ДФС у Херсонській області надано у травні 2018 року у вигляді бухгалтерської книги.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12.12.2018р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Головного управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на підставі направлень від 23.04.2018р. №265, 266; 15.05.2018р. №298, виданих відповідно до наказу від 06.04.2018р. №405 та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2 квартал 2018 року, було проведено планову виїзну документальну перевірку КВУ «Каховський водоканал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., валютного законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.

За результатом проведення перевірки складено акт від 31.02.2018р. №107/21-22-14-01/19236260, яким встановлено порушення позивачем, зокрема пп. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, з урахуванням п.164.5 ст.164 ПК України, а саме допущено заниження суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягають сплаті в бюджет у перевіряємому періоді на суму 287,59грн.; пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, а саме підприємством несвоєчасно перераховано в бюджет 3951027,65грн. утриманих сум податку на доходи фізичних осіб та 3818210,87грн. утриманих сум податку на доходи фізичних осіб у перевіряємому періоді в бюджет не перераховано. /т.1 а.с.83-106/

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 05.07.2018р. № щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 5385835,07грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 287,59грн., за штрафними санкціями 3640676,39грн., а також відповідно до підпункту 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені в сумі 1744871,09грн. /т.1 а.с.19/

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.01.2015р. за позивачем обліковується податковий борг зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3073415,30грн. /т.1 а.с.21, 42, 100/

Підпунктом «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до приписів статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України).

Контролюючі органи, згідно з п.101.5 ст.101 ПК України, щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. №577 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (надалі - Порядок №577), у пункті 2.1 якого визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України (підпункт 3 п.2.1 Порядку №577).

Відповідно до п.3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами п.п.4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку №577 вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі 813/4430/16.

Таким, чином, колегія суддів вважає, що після спливу строку стягнення податкового зобов`язання (1095 днів), відповідач був зобов`язаний самостійно прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу КВУ «Каховський водоканал» у розмірі 3073415,30грн., що виник на 01.01.2015р.

Разом з тим, згідно пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу

За правилами п.162.1.3 п.162.1 ст.162 ПК України платником ПДФО є податковий агент.

Пунктом 168.1 статті 168 ПК України врегульовано порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Так, зокрема, згідно із пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

За приписами пп. «а» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Таким чином, на податкового агента покладаються обов`язки з нарахування, утримання та сплати ПДФО до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також з ведення податкового обліку, подачі податкової звітності контролюючим органам, за невиконання яких податкові агенти притягуються до відповідальності.

За правилами п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як передбачено п.51.1 ст.51 ПК України, платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно пп. «б» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку.

Відповідно до п.п.1.2, 2.1, 2.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015р. №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015р. №111/26556, податковий розрахунок - документ, який свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. На підставі відомостей щодо сум утриманого та/або сплаченого податку, які зазначаються у податковому розрахунку, нарахування податкового зобов`язання не проводиться. Податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається. Якщо останній день строку подання податкового розрахунку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Граничні строки подання податкового розрахунку можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені Кодексом. Податковий розрахунок подається незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент протягом звітного періоду.

Пунктом 54.2 статті 54 ПК України визначено, що грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

За приписами п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави дійти висновку про те, що контролюючий орган вправі визначити у податковому повідомленні-рішенні суму основного грошового зобов`язання з ПДФО лише у випадку, коли податковий агент порушив правила нарахування та декларування податку (тобто, не нарахував або занизив у податковому розрахунку суми ПДФО). У випадку повного та достовірного нарахування та декларування податковим агентом сум ПДФО у податковому розрахунку контролюючий орган не вправі самостійно визначати такому платнику суму основного зобов`язання з ПДФО.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №813/5787/15.

Як вбачається із матеріалів справи та акту перевірки від 31.02.2018р. , КВУ «Каховський водоканал» в порушення пп. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, з урахуванням п.164.5 ст.164 ПК України допущено заниження суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягають сплаті в бюджет у перевіряємому періоді на 287,59 грн. (у т.ч. на 23,82 грн. занижено ПДФО у 2015 році, на 167,18грн. у 2016 році, на 96,59грн. у 2017 році), а отже помилковим є висновок суду першої інстанції щодо відсутності порушень достовірності та повноти декларування сум ПДФО.

Однак, в матеріалах перевірки відсутні будь-які дані про характер дослідження посадовими особами первинних документів позивача, як відсутнє й посилання в акті перевірки на конкретні документи.

Даних документів не надано відповідачем і до суду, хоча згідно ч.2 ст.77 КАС України саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення.

Таким чином, суд вважає, що висновки акту перевірки стосовно порушень позивачем пп. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України не відповідають ознакам доказовості визначеним КАС України.

Крім того, відповідачем дане порушення сформульовано в табличному варіанті, в якому відображено ПІБ матеріально-відповідальної особи, відзвітовано за звітом, сума додаткового блага, база оподаткування, сума заниження ПДФО. /т.1 а.с.100/ Зокрема, у таблиці вказано наступних осіб: ОСОБА_1 за 2015 рік, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 за 2016 рік, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 за 2017 рік.

В той же час відповідно до довідок КВУ «Каховський водоканал» від 10.12.2018р. № 740/1-4-00, № 741/1-4-00, № 742/1-4-00 з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. на підприємстві така особа як ОСОБА_1 не працювала і на даний час не працює; з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. на підприємстві такі особи як ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не працювали і на даний час не працюють; з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. на підприємстві такі особи як ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не працювали і на даний час не працюють. /т.2 а.с.212-214/

Відповідно до п.п.126.1, 126.2 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов`язання.

Згідно розрахунку штрафних санкцій за результатами перевірки своєчасності перерахованих сум ПДФО в бюджет згідно акту перевірки від 31.05.2018 року, у позивача станом на 01.01.2015р. наявна податкова заборгованість по сплаті ПДФО у розмірі 3073415,30грн., за яку у період з 15.07.2015р. по 31.12.2017р. податковим органом нараховано штрафні санкції у розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов`язання на загальну суму 787188,50грн. /т.1 а.с.42-43, 45-54/

Приписами п.п.129.1.3. п.129.1 ст.129 ПК України встановлено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до п.129.4 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Тобто, податковим органом на виконання ст.129 ПК України за несвоєчасне перерахування утриманих сум податку на доходи фізичних осіб в бюджет в період з 15.07.2015р. по 31.12.2017р. нараховано позивачу пеню у розмірі 1744762,17грн. /т.1 а.с.21-41, 44/

Згідно п.127.1 ст.127 ПК України не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Беручи до уваги несплату КВУ «Каховський водоканал» ПДФО, як податковим агентом, у період з 01.08.2015р. по 12.12.2017р., відповідачем визначено суми штрафних санкцій, згідно п.127.1 ст.127 ПК України, а саме ї в розмірі 25 % - 5,96 грн., 50 % - 20748,07 грн., 75 % - 2832733,86 грн., всього на суму 2853487,89грн. /т.1 а.с.55/

Водночас, колегія суддів вважає такі дії податкового органу протиправними, оскільки штрафні санкції нараховані на підставі п.п.126.1, 126.2 ст.126 ПК України у розмірі на загальну суму 787188,50грн., пеня у розмірі 1744762,17грн. та штрафні санкції нараховані згідно п.127.1 ст.127 ПК України на суму 2853487,89грн. визначалися виходячи з наявності у КВУ «Каховський водоканал» податкового боргу у розмірі 3073415,30грн., який повинен був бути списаний податковим органом, як безнадійний, у зв`язку з закінченням строку давності, встановленого ст.102 ПК України.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню в частині визначення розміру та дати виникнення безнадійного податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, який підлягає списанню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з ст.133 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі задовольнити частково, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року скасувати в частині визначення дати та розміру безнадійного податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, який підлягає списанню.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі списати комунальному виробничому управлінню «Каховський водоканал» безнадійний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3073415,30грн., який утворився станом на 01 січня 2015 року.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Херсонській області на користь Державної судової адміністрації України на рахунок №:26001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 198778 (сто дев`яносто вісім тисяч сімсот сімдесят вісім)грн. 64коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19.07.2019р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.