Справа № 755/10465/19
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/10465/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капрала поліції Шевцова Андрія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1237979 від 16.06.2019 року.

Одночасно, позивач також просить поновити строк оскарження спірної постанови, вказуючи, що спірну постанову йому на місці зупинки інспектором надано не було, натомість постанову він отримав після особистого звернення 25.06.2019 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.06.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капралом поліції Шевцовим А.А. винесено постанову серії ЕАВ № 1237979 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Вказує, що відповідно до винесеної постанови, він 16.06.2019 року о 19 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Леванте» д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Возз`єднання, 2/1 неодноразово не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч та праворуч.

Після зупинки автомобіля підійшов інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капрал поліції ОСОБА_2 та повідомив, що він вже виніс постанову та попросив її підписати.

Позивач вказує, що на прохання підписати постанову він повідомив інспектора про те, що він не погоджується зі складеною постановою та попросив надати йому докази вчинення правопорушення та бланк пояснень для викладення своїх заперечень. Після відмови інспектора надати докази вчинення правопорушення та бланку для дачі пояснень він попросив надати копію постанови, на що інспектор повідомив, що у зв`язку із відмовою від підпису постанови він її копію надавати не буде. Після цього він тричі попросив інспектора зафіксувати на реєстратор зупинку транспортного засобу, те, що він не відмовляється від підпису постанови та її отримання та також тричі попросив надати йому його примірник постанови та примірник постанови поліції для викладення у ній незгоди з порушенням. На такі прохання інспектор повідомив, що постанову буде надіслано поштою, після чого відповідач самовільно покинув місце зупинки та поїхав в невідомому напрямку.

Також позивач зазначає, що про вказану подію від одразу повідомив по телефону « 102 » де його звернення було зафіксовано.

25 червня 2019 року він звернувся до УПП в м. Києві ДПП із запитом в якому просив надати його примірник постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.06.2019 року та докази фіксації правопорушення на підставі яких складено постанову.

У відповідь на запит було надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення, проте не надано запитувані докази про вчинення правопорушення.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того, що вона винесена з грубим порушенням законодавства, не ґрунтується на жодних доказах та не відповідає дійсним обставинам справи.

Також вказує, що інспектором в порушення вимог закону, у зв`язку із запереченням факту вчинення адміністративного правопорушення, не складено протокол про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2019 року відкрито провадження у справі та витребувано від УПП в м. Києві та ГУНП в м. Києві докази за заявленим клопотанням позивача (а.с. 12-13).

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, також зазначив, що адміністративного правопорушення він не вчиняв.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подавався.

Витребувані ухвалою суду докази, не дивлячись на отримання УПП в м. Києві та ГУНП в м. Києві відповідної ухвали суду не надано та про причини невиконання вимог ухвали суду не повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що спірну постанову ним було отримано 25.06.2019 року.

Враховуючи дату отримання позивачем спірної постанови та дату 02.07.2019 року подачі позову до суду, суд приходить до висновку, що строк звернення до суду із заявою про оскарження постанови позивачем не пропущено.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що 16.06.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капралом поліції Шевцовим А.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1237979, у якій зазначено, що 16.06.2019 року в м. Києві по просп. Возз`єднання, 2/1 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Леванте» д.н.з. НОМЕР_1 , не одноразово не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч та праворуч, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 8).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капралом поліції Шевцовим А.А., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капралом поліції Шевцова А.А. серії ЕАВ № 1237979 від 16.06.2019 року у зв`язку із тим, що оскаржувана постанова винесена без достатніх на те підстав, за відсутності відповідних доказів та лише на основі припущень інспектора.

В частині посилання позивача, серед іншого, на те, що відповідачем всупереч вимог законодавства не було складено протокол про адміністративне правопорушення слід зазначити наступне.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Аналіз положень ч. ч. 1-3 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що їх дія поширюється: 1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті; 2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі; 3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Вказаної позиції також дійшов Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 року винесеній у справі № 522/6111/16-а.

Суд також приймає до уваги наступні обставини.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Звертаючись з позовом до суду позивач також посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на те, що інспектором поліції постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена незаконно, оскільки жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху інспектором поліції на місці зупинки надано не було, що також унеможливлює встановлення наявності його вини у вчиненні такого правопорушення.

Як убачається із правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а (адміністративне провадження № К/9901/29775/18), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві щодо відсутності події правопорушення суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капрала поліції Шевцова Андрія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1237979 від 16 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - Інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві 3 батальйону 2 роти капрал поліції Шевцов Андрій Андрійович, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Повний текст рішення складений 19 липня 2019 року.

Суддя