Справа № 440/1849/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1849/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кривошапка Н.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 . ,

представника відповідача - Титаренко Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24.05.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (надалі - відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 25.03.2019 про надання йому безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,01 га під забудову для будівництва індивідуальних гаражів, з бажаним місцем розташування земельної ділянки - АДРЕСА_5 ;

- зобов`язати відповідача розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії заяву (клопотання) ОСОБА_1 25.03.2019 про надання йому безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,01 га під забудову для будівництва індивідуальних гаражів, з бажаним місцем розташування земельної ділянки - АДРЕСА_3 , відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.03.2019 звернувся до відповідача із клопотанням про надання безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,01 га під забудову для будівництва індивідуальних гаражів, зазначивши бажане місце розташування земельної ділянки - АДРЕСА_4 . 14.05.2019 від відповідача позивачем отримав лист за вих.№ 02-29/949 від 11.05.2019, в якому вказано, що відповідно до інформації з Публічної кадастрової карти України на даній території зареєстровані земельні ділянки, які знаходяться у приватній власності громадян. З огляду на викладене, відповідачем відмовлено позивачу у наданні земельної ділянки у приватну власність у вказаному місці. Водночас позивач вважав, що з огляду на форму та зміст зазначеної відповіді, відповідачем фактично не розглянуто в порядку діючого земельного законодавства заяву позивача, чим допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/1849/19, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.06.2019.

20.06.2019 до суду відповідачем подано відзив на позов, в якому вказано, що згідно з відомостями Публічної кадастрової карти України, відмічені позивачем земельні ділянки перебувають у приватній власності, а не в комунальній власності, тому цими земельними ділянками Щербанівська сільська рада не розпоряджається. Відтак, підстави вважати незаконним невключення даного питання до порядку денного сесії ради відсутні. Крім того, вказано, що 25.03.2019 позивач звернувся до Щербанівської сільської ради без дотримання порядку, передбаченого статтею 118 ЗКУ, що є ще однією підставою для невключення даного питання до порядку денного пленарного засідання ради. За доводами відповідача, позивач спочатку мав звернутися до відповідача з проханням надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність, розробити проект землеустрою, погодити його з відповідними органами виконавчої влади та потім звернутися з клопотанням про надання йому земельної ділянки у власність. З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - необгрунтованими та безпідставними /а.с. 26-30/.

У судовому засіданні 25.06.2019 оголошено перерву до 08.07.2019.

У судовому засіданні 08.07.2019 позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 08.07.2019 представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2019 позивач звернувся до голови Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області із заявою, в якій просив відповідно до статей 116, 118 та 121 Земельного кодексу України надати безоплатно у власність земельну ділянку орієнтовним розміром 0,01 га під забудову для будівництва індивідуальних гаражів. Бажане місце розташування земельної ділянки - АДРЕСА_3 . До заяви позивачем додано: ксерокопію паспорту громадянина; ксерокопію ідентифікаційного коду; графічні матеріали; лист виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 18.03.2019 /а.с. 9/.

Листом Щербанівського сільського голови Полтавського району Полтавської області від 11.05.2019 за вих.№ 02-29/949 було повідомлено ОСОБА_1 про наслідки розгляду клопотання та зазначено, що відповідно до інформації з Публічної кадастрової карти України на даній території зареєстровані земельні ділянки, які знаходяться у приватній власності громадян. Враховуючи викладене, відмовлено позивачу у наданні земельної ділянки у приватну власність у вказаному місці /а.с. 12/.

Позивач вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 у порядку, визначеному Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів у розмірі - не більше 0,01 гектара.

Положеннями частини шостої статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положеннями статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини першої статті 12 Земельного кодексу України, виключно до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, з-поміж іншого, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема щодо регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З огляду на викладене, відповідач повинен був розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.03.2019 на пленарному засіданні ради та за результатами розгляду прийняти рішення щодо надання чи відмову у наданні безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу.

Лист Щербанівського сільського голови від 11.05.2019 № 02-29/949 у відповідь на заяву позивача за змістом та формою не може вважатися належним розглядом клопотання ОСОБА_1 у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України та частини другої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, суд звертає увагу на те, що підстави для відмови у наданні дозволу, зокрема на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу визначено частиною сьомою статті 121 Земельного кодексу України.

Водночас у листі відповідача не зазначено жодної підстави для відмови у наданні дозволу, зокрема на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, передбаченої Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі заяви ОСОБА_1 від 25 березня 2019 року про надання йому земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у недотриманні відповідачем процедури розгляду заяви позивача, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 березня 2019 року про надання йому земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Також суд зазначає, що прохальна частина позову містить клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат, включаючи витрати на професійну правничу допомогу.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду:

- договір про надання правничої допомоги № 15/05 від 15.05.2019 /а.с. 13-14/; ордер ПТ № 116367 на надання правової допомоги /а.с. 18/; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю /а.с. 17/;

- звіт № 16/05 від 16.05.2019 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом: проведення юридичної консультації клієнту стосовно звернення до суду з адміністративним позовом, рекомендації щодо збору доказів необхідних для обґрунтування позову у цій категорії справи 45 хв. - 600,00 грн; вивчення та аналіз наданих доказів 30 хв. - 400,00 грн; підбір нормативної бази, аналіз судової практики у цій категорії справ, формування правової позиції у позовній заяві відповідно до судової практики 1 год. - 800,00 грн; написання позовної заяви та подання до суду 4 год. 10 хв. - 3333,00 грн; всього - 5133,00 грн /а.с. 15/.

- квитанцію про оплату виконаних адвокатом робіт на суму 5133,00 грн /а.с. 16/.

Отже, загальна сума витрат на правничу допомогу на представництво інтересів позивача у судових засіданнях складає - 5133,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи матеріали справи та докази, наданні до суду, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 5133,00 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн /а.с. 4/.

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 рнокпп НОМЕР_1 ) до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (вул.Центральна 2 с.Щербані Полтавського району Полтавської області ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі заяви ОСОБА_1 від 25 березня 2019 року про надання йому земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів.

Зобов`язати Щербанівську сільську раду Полтавського району Полтавської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 березня 2019 року про надання йому земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Стягнути на користь ОСОБА_1 зі Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 5 133,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.07.2019.

Головуючий суддя І.С. Шевяков