Справа № 160/4834/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року Справа № 160/4834/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електропромкомпані» про стягнення заборгованості, -
28 травня 2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електропромкомпані», в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що станом на 14 вересня 2018 року по Товариству з обмеженою відповідальністю «Електропромкомпані» обліковується податковий борг у розмірі 58 791,28 грн.(в т.ч. пеня - 1 793,67 грн., штрафні санкції - 41 324,61 грн.).
Борг відповідача з податку на додану вартість утворився в результаті несплати грошових зобов`язань самостійно визначених платником податків у податковій звітності, несплати донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій, а також нарахованої пені за несвоєчасну сплату коштів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи.
Відповідачем не надано до суду відзиву на позов протягом строків, визначених в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Електропромкомпані» зареєстроване юридичною особою 17 лютого 2004 року, про що включено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Однак, станом на 14 вересня 2018 року в інтегрованих картках платника податків по Товариству з обмеженою відповідальністю ««Електропромкомпані»» обліковується податковий борг у розмірі 58 791,28 грн.(в т. ч. пеня - 1 793, 67 грн.,штрафні санкції - 41 324,61 грн.).
Заборгованість відповідача у сумі 15 673 грн. виникла в результаті несплати самостійно нарахованих платником податків грошових зобов`язань у податкові звітності, а саме:
Податковий борг (штрафні санкції) у сумі 41 324,61 грн. виник у зв`язку з несплатою донарахувань контролюючого органу, а саме:
Так, додатково на суму несвоєчасно сплаченого відповідачем податкового боргу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ у відповідності з вимогами п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 та п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст.. 129 ПК України, була нарахована пеня у сумі 1 793,67 грн. з розрахунку:
За вказаними податковими повідомленнями-рішеннями пеня нараховувалась з 06 лютого 2018 року по 28 серпня 2018 року включно.
Відповідно до вимог ст.ст.56.57 ПКУ у зв`язку з несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю «Електропромкомпані» у встановлені строки узгоджених сум грошових зобов`язань, вони набули статусу податкового боргу.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податку, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підглядає вся сума податкового боргу, такого платника податку, що виникла після надіслання (вручення) податкової вимоги.
У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового борг змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.
Вирішуючи правомірність оскаржуваного рішення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.п. 9.1.3. п. 9.1 ст. 9 ПК України податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків.
Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в порядку оскарження, але не сплачене у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня на суму такого податкового зобов`язання.
Згідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.п.16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Згідно п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платник податку, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виникла після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Разом з тим, п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до ст.129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;
Згідно п. 129.4. ст. 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Суд враховує, що відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст 78 цього кодексу.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи не спростовано жодним доказом, враховуючи, що заборгованість відповідачем не сплачена, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягають задоволенню.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.
Керуючись 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електропромкомпані» про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

17 липня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник