Справа № 300/758/19
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2019 р. справа № 300/758/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
08.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франквіській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно зменшено розмір виплати нарахованої пенсії позивачу починаючи з 01.01.2018 року. Позивач вважає такі дії неправомірними та просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 щодо зменшення з 01.01.2018 року до 50 відсотків, а з 01.01.2019 року до 75 відсотків розміру доплат передбачених законодавством для учасників бойових дій;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з 100 відсотковим врахуванням та виплатою доплат передбачених законодавством для учасників бойових дій, а саме: підвищення пенсії в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлене частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40 гривень передбаченої Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.
В період з 28.05.2019 року по 31.05.2019 року головуючий по справі суддя Панікар І.В. перебував на листку непрацездатності, з 03.06.2019 року по 17.06.2019 року у відпустці та з 18.06.2019 по 21.06.2019 року у службовому відрядженні, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено на 24 календарних дні.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
26.04.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало суду відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позову заперечує із підстав викладених у відзиві. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити, з посиланням на норми частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року та зазначив, що виплата проведена правомірно, у відповідності до норм чинної постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року.
Розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах, звільнений в запас з посади заступника начальника автомобільної служби озброєння, є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Позивач знаходиться на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв"язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 року прийнято постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, відповідно до якої затверджено нові схеми тарифних розрядів зазначених осіб.
З метою виконання Постанови № 704 та положень частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ - Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 зазначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв"язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що на підставі виданої Івано-Франківським військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення, позивачу з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії відповідно до вимог Постанови № 103, при цьому розмір пенсії позивача збільшився з 3537,88 грн до 7879,00 грн (3537,88 грн попередній розмір пенсії + 4341,12 грн підвищення до пенсії на виконання постанови №103).
Стосовно посилань позивача щодо неправомірності зменшення відповідачем розміру виплати нарахованої пенсії починаючи з 01.01.2018, а також посилань на те, що позивач мав законні сподівання отримати пенсію з урахуванням 100% донарахованих сум підвищення після її перерахунку, починаючи з 01.01.2018 року, суд зазначає наступне.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" передбачено чіткий порядок виплати сум підвищення перерахованих пенсій, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення від 26.12.2011 року №20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.
У рішенні від 02.03.1991 року №2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення відповідно до п.3 ст.116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.
У рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.
Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов`язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі Ейрі проти Ірландії, також, констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12.10.2004 року.
Відповідач є органом виконавчої влади, який відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України має право діяти лише у межах, передбачених діючим законодавством України.
Судом встановлено, що відповідач при перерахунку пенсії позивачу керувався виключно чинним законодавством України. Таким чином підстави для визнання протиправними таких дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відсутні.
Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об"єктивному дослідженні.
Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов"язати суб"єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.
Враховуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, відтак немає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Суддя Панікар І.В.