Справа № 342/570/19
Суддя: Ничик Г. І.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/570/19
Провадження № 2-а/342/39/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ГРПП 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Герман Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до начальника ГРПП 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Герман Володимира Васильовича, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 № 497927 від 08.05.2019. Позов обґрунтовував тим, що 08 травня 2019 року він керував транспортним засобом марки Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , разом із своїм батьком ОСОБА_2 рухалися в сторону м. Городенка. Близько 13.15 год. за населеним пунктом Заліщики його транспортний засіб було зупинено працівниками поліції. Позивач зупинив свій автомобіль на обочині дороги, у дозволеному місці. До нього підійшов поліцейський та повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу є механічне пошкодження лакофарбового покриття заднього бампера. Позивач відповів йому, що стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає такої причини зупинки і на бампері автомобіля немає жодних пошкоджень. У відповідь поліцейський наказав пред`явити для перевірки документи, які зазначені в п. 2.1 а, б, ґ ПДР. ОСОБА_1 вказав поліцейському, що його дії незаконні, але пред`явив для перевірки всі необхідні документи. Передавати їх в руки поліцейському не наважився, оскільки причина зупинки його транспортного засобу була незаконною, тому він припускав, що від поліцейських можна було очікувати й інших незаконних дій, наприклад, незаконне вилучення документів. Тому пред`явив посвідчення водія і реєстраційний документ на транспортний засіб таким чином, щоб працівник поліції зміг прочитати зазначену в них інформацію, а після того як поліцейський наказав пред`явити страховий поліс, то позивач в розгорнутому вигляді поставив страховий поліс і всі інші документи на панель приборів автомобіля таким чином, щоб поліцейський зміг прочитати всю необхідну зазначену в документах інформацію. Позивач зауважує, що законом не передбачено обов`язку водія передати вищезазначені документи в руки поліцейському. Те, що позивач відмовився передати документи в руки поліцейському обурили останнього і він повідомив позивача, що відносно нього буде винесено постанову за те, що він належним не пред`явив йому документи для перевірки та пішов до службового автомобіля. Позивач пішов за ним і ще раз наголосив, що його дії незаконні та протиправні. Відповідач наказав позивачу відійти від автомобіля, і повідомив ОСОБА_1 , що постанова буде винесена ще й за те, що він не увімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки на вимогу поліцейського. Розуміючи, що працівники поліції поводяться протиправно, їхні дії незаконні, позивач зателефонував на лінію 102 та повідомив про протиправність дій поліцейських. Через деякий час на місце події прибув інший наряд поліції і позивачем було подано їм заяву на дії поліцейських. В подальшому начальником ГРПП 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Германом Володимиром Васильовичем було винесено постанову серії ДПО18 № 497927, якою позивача визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст. 122, ч. 2 ст.36 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає винесену постанову безпідставною, необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Така підстава зупинки, як механічне пошкодження лакофарбового покриття транспортного засобу, за якою відповідачем було зупинено автомобіль позивача, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» не передбачена, отже поліцейські протиправно, всупереч вимогам Закону зупинили транспортний засіб. Вимога відповідача про пред`явлення документів, зазначених в п. 2.1 ПДР була неправомірною. Незважаючи на неправомірну зупинку, позивачем все ж таки було пред`явлено відповідачу документи для перевірки таким чином, що він мав можливість прочитати всю необхідну інформацію з документів. Ні ст. 126 ч. 1 КУпАП, ані п. 2.4 ПДР не зазначено, яким чином водій зобов`язаний пред`явити документи для перевірки. Так як відповідачем в постанові зазначено серію та номер посвідчення водія позивача, дату його видачі, то це свідчить про те, що відповідач мав змогу перевірити документи водія. А тому позивач вважає, що відсутній склад та і подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. Що стосується не увімкнення світлової аварійної сигналізації при зупинці на вимогу поліції, позивач зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу допущення позивачем будь-якого порушення правил дорожнього руху чи що у відповідача була будь-яка інша, передбачена ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», законна підстава для зупинки його транспортного засобу. Зупинивши транспортний засіб на обочині проїзної дороги, у місці, де дозволена зупинка і стоянка, врахувавши дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, позивач не став вмикати аварійну світлову сигналізацію, оскільки не чинив перешкод іншим особам у здійснені права керування і не мав про що їх попереджати. За порушення вимог п.9.9(б) ПДР України відповідачем було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до пп. «ґ» п.9.1 ПДР України увімкнення аварійної сигналізації відноситься до попереджувальних сигналів. Диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Позивач ж не ввімкнув аварійну сигналізацію після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, за що ч.2 ст.122 КУпАП не передбачає адміністративну відповідальність. За таке порушення ПДР позивач міг би бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП. Відповідачем надана невірна правова оцінка скоєному позивачем порушенню ПДР, внаслідок чого неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необгрунтовано, упереджено, за неіснуючі правопорушення, яких він не скоював, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, наведених в ньому та просив задовольнити.

В судове засідання відповідач начальник ГРПП 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Герман В.В. не з`явився повторно, з невідомих суду причин, про дату, місце, час розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення начальником СРПП 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 . водія транспортного засобу - позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ДПО18 № 497927 від 08.05.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної начальником СРПП № 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Герман Володимиром Васильовичем, 08.05.2019 о 13 год. 15 хв. на АДМ-19/443 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_2 , з видимими механічними пошкодженнями лакофарбованого покриття заднього бамперу; під час перевірки документів не пред`явив належним чином документи, що зазначені в п.п.2.1 «а», «б», «ґ» ПДР України, чим порушив п.2.4 «а» ПДР України; під час зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійної світлової сигналізації, чим порушив п. 9.9 «б» ПДР України, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч.2 ст.122 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП до водія ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Пунктом 6 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно п.п.2.1 «а», «б», «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом "а" п. 2.4. ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Обов`язок водія на вимогу працівника міліції передати для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 був передбачений п.2.4. ПДР України до внесення в нього змін Постановою КМ № 1029 від 26.09.2011. Ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» також визначає, що водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія. Наведене підтверджує, що вимога працівника поліції передати йому у руки вищезазначені документи є протиправною.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови серії ДПО18 № 497927 від 08.05.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, начальник СРПП 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Герман Володимир Васильович, який виніс постанову, у графі «серія та номер посвідчення водія» зазначив «п/в НОМЕР_3 № НОМЕР_4 від 01.10.2016-01.10.1946». Наведене свідчить про те, позивач ОСОБА_1 пред`явив для перевірки поліцейському посвідчення водія.

Згідно п. 9.9 «б» ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Підпункт «ґ» п. 9.1 ПДР визначає, що попереджувальним сигналом є увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда

За частиною другою статті 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за … порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Наведене свідчить, що відсутня підстава для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, так як згідно п.9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського, тобто вже після зупинки транспортного засобу, а не перед початком руху чи зміні його напрямку.

При винесенні постанови посадовою особою не було з`ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП. Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії не відповідає принципу верховенства права і має ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, яка визначає, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Отже, за таких обставин в діях позивача відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В порушення вказаної норми відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку доказування правомірності свого рішення, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надав доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушень та спростовували пояснення позивача про відсутність в його діях складу правопорушень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 293 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищенаведеного приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 122, 126, 220, 222, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 72, 77, 194, 205, 211, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 497927 від 08.05.2019, винесену начальником СР ПП № 4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Герман В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його складення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області - вул. С. Крушельницької, 25, м. Заліщики, Тернопільська область.5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Суддя: Ничик Г. І.