Справа № 420/1402/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1402/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Баланюк Т.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: представник до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, та своєчасно.

Від відповідача: представник Головного управління ДФС в Одеській області Малюченко А.С. - за довіреністю від 10.07.2019р. №262/9/15-32-10-06-37.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимог про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимоги Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час проведення перевірки фахівцям контролюючого органу надано документально підтверджену інформацію про те, що 31 вересня 2016р. між ОСОБА_1 (Замовник) та ПП «Транссервіс» (Виконавець) укладено Договір №32, за умовами якого Виконавець надавав Замовнику послуги з перевезення вантажів. Водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були працівниками Виконавця, які з метою виконання умов вищеозначеного правочину, на автомобілях, що належали Виконавцю, перевозили вантажі Замовника. За надані послуги перевезення ОСОБА_1 , згідно Акта виконаних робіт, сплачувала винагороду саме ПП «Транссервіс» через РКО. Водночас, жодної виплати доходу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за жовтень 2017р. у сумі 6400грн. ФОП ОСОБА_1 не здійснювалось. Крім того, відповідно до Акта інспекційного відвідування Головного управління Держпраці в Одеській області від 21.01.2019р. №ОД010/1579/АВ ФОП ОСОБА_1 взагалі не використовувала працю найманих працівників, тим більше - без належного оформлення. Також, позивач наголошує, що розбіжності у кількості придбаного та реалізованого ФОП ОСОБА_1 товару обумовлені тим, що суб`єктом господарювання придбавався у ТОВ «НОБЛ РЕСОРСИЗ ЮГ» товар згідно Договору №01/08 від 01.08.2017р., положеннями якого передбачено розрахунок на умовах відстрочення платежу. На момент складення перевіряючими Акта перевірки №2700/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 07.12.2018р. придбаний ФОП ОСОБА_1 у ТОВ «НОБЛ РЕСОРСИЗ ЮГ» товар ще не був оплачений, у зв`язку з чим відомості щодо його придбання не могли бути занесені до Ф-10. Між тим, наразі придбаний ФОП ОСОБА_1 у ТОВ «НОБЛ РЕСОРСИЗ ЮГ» згідно Договору №01/08 від 01.08.2017р. товар позивачем повністю оплачено, що підтверджується ПКО. Також, позивач наголошує, що накладну №18 від 30.09.2015р. на суму 10350грн. оформлено помилково, та товар не постачався на користь ТОВ «ГІЛФОРД ФУДС». Щодо правовідносин з ТОВ «ОДЕСАПРОДУКТ» позивач наголошує на помилковість зазначення суми 85269,74грн. замість 65269,74грн. Окрім того, на думку позивача, контролюючим органом Акт перевірки №2700/15-32-13-05/ від 07.12.2018р. складено зі значною кількістю помилок, та суперечностей.

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 26.03.2019р. вхід.№10710/19), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р., оскільки ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги п.177.2 ст.177, п.п.177.3.1 п.177.3 ст.177 Податкового кодексу України в частині заниження чистого доходу, у зв`язку з чим донараховано податок на доходи фізичних осіб, який сплачується фізичними особами за результатами річного декларування. Також, фахівцем контролюючого органу встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 положень п.п.177.5.1, 177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015р. №859 в частині невірного заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб. Крім того, у зв`язку з заниженням ФОП ОСОБА_1 чистого оподатковуваного доходу, перевіряючими, з урахуванням приписів підпунктів 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, встановлено заниження суми визначеного військового збору. Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період, що перевірявся встановлено їх заниження, котре виникло у зв`язку з не включенням до складу податкових зобов`язань з ПДВ сум отриманого доходу від продажу молочних виробів. Окрім того, під час перевірки правильності та повноти виконання функцій податкового агента, зокрема, в частині утримання податку з доходів фізичних осіб, встановлено порушення ст.24 Кодексу законів про працю України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015р. №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», а саме в жовтні 2017року ФОП ОСОБА_1 залучено до підприємницької діяльності працю 2 працівників (водіїв), не оформлених належним чином, зокрема, без укладання трудових або цивільно-правових договорів, звітування до контролюючих органів відповідних форм. Також, платником податків порушено вимоги п.51.1 ст.51, абз.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, та розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ), зокрема, в частині неподання відомостей про суми виплачених доходів у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ, що призвело до порушення вимог п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України. Під час проведення документальної планової виїзної перевірки фахівцем контролюючого органу також встановлено не проведення через реєстратор розрахункових операцій суми отриманого доходу в 2015р. та 2016р., порушення порядку обліку товарних запасів в книзі обліку доходів і витрат підприємця (не оприбуткування придбаного товару для подальшої реалізації, згідно з первинними документами наданими до перевірки встановлено отримання доходу за реалізований товар від ТОВ «Гілфорд Фудс»). До того ж, суб`єктом господарювання порушено порядок обліку товарних запасів в книзі обліку доходів і витрат підприємця. В ході перевірки первинних документів ФОП ОСОБА_1 , згідно з якими у період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. здійснювалося придбання (отримання) та реалізація (відвантаження) молочних виробів, встановлено реалізацію масла та спреду, які не оприбутковано у Книзі Ф-10.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/1402/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимог про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р.

Ухвалою суду від 28.05.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 12.11.2018р. по 30.11.2018р. головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Холодовою Н.В. на підставі ст.77 Податкового кодексу України, п.п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з урахуванням Наказу ГУ ДФС в Одеській області №8002 від 18 жовтня 2018р., направлення на перевірю №2892/13-05 від 01.11.2018року, проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності СГД ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2017р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015року по 31.12.2017рік, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015року по 31.12.2017рік» №2700/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 07.12.2018р., у висновках котрого наголошено на порушенні ФОП ОСОБА_1 вимог п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, п.п.5, 7 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481, а саме в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат Ф-10; приписів п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, що призвело до нарахування податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності; положень п.п.177.5.1, п.п.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011року №1395, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб; п.п.168.1.1, п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим донараховано податок з доходів фізичних осіб за жовтень 2017року; положень п.п.б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України; ст.24 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015р. №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» в частині залучення до підприємницької діяльності праці двох працівників в жовтні 2017року, не оформлених належним чином; п.8 ст.9. п.п.2.1 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в результаті чого донараховано основний платіж по ЄСВ від підприємницької діяльності, та із заробітної плати за жовтень 2017року; вимог п.п.1.2 п.16-11, п.1.4 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, що призвело до донарахування військового збору; приписів п.п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим донараховано основний платіж по ПДВ; п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», внаслідок чого встановлено не проведення через реєстратори розрахункових операцій суми отриманого доходу в 2015р. та в 2016р.; п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме порушення порядку обліку товарних запасів в книзі обліку доходів і витрат підприємця (не оприбуткування придбаного товару для подальшої реалізації).

На підставі складеного Акта перевірки №2700/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 07.12.2018р., Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимогами Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішенням Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р., позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р., винесено контролюючим органом неправомірно, безпідставно, та у порушення положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено у Акті перевірки Головного управління ДФС в Одеській області №2700/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 07.12.2018р., ФОП ОСОБА_1 до підприємницької діяльності залучено працю 2 працівників (водіїв), не оформлених належним чином, а саме без укладання трудових або цивільно-правових договорів, та звітування до контролюючих органів.

Водночас, з означеною позицією податкового органу неможливо погодитися, з урахуванням наступного.

Так, судом з`ясовано, що 31.09.2016р. між ПП «Транссервіс» (Виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (Замовник) укладено Договір про надання послуг транспортування №32, за умовами якого Виконавець від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. На виконання умов означеного Договору про надання послуг транспортування №32 від 31.09.2016р., ПП «Транссервіс» здійснено перевезення вантажу ФОП ОСОБА_1 , а саме масла «Селянського», сиру «Російського», загальною вагою 162,5кг., на суму без ПДВ 12400,14грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною від 09.11.2016р. №РН-11.

Судом встановлено, що перевезення вищеозначеного вантажу здійснювалося водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі є представниками ПП «Транссервіс», що підтверджується наявним у матеріалах справи Листом ПП «Транссервіс» від 28/12 від 28.12.2018р., у якому, зокрема, зазначено, що водій автомобіля «Рено» НОМЕР_4 ОСОБА_2 , та водій автомобіля «ДАФ» НОМЕР_3 ОСОБА_3 є представниками ПП «Транссервіс», та в 2017р. надавали послуги з перевезення вантажів ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору №32 від 31.09.2016р., укладеного між ПП «Транссервіс» та ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, Кодексом законів про працю України визначено правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Відповідно до ч.1 ст.2 КЗпП України, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом з`ясовано, що основною ознакою, яка відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, оскільки метою такого договору є отримання конкретного матеріального результату у визначеному сторонами обсязі.

Окрім того, судом встановлено, що 21.01.2019р. інспектором праці ГУ Держпраці в Одеській області Кудрєвим В.В. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань щодо додержання законодавства про працю, за наслідками якого складено Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 21.01.2019р. №ОД010/1579/АВ, у висновках котрого зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не використовує найману працю, у зв`язку з чим фахівцями контролюючого органу не встановлено порушення законодавства про працю.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що перевезення вантажу, на виконання умов Договору про надання послуг транспортування №32 від 31.09.2016р., здійснювалося водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі є працівниками ПП «Транссервіс», суд дійшов висновку щодо необґрунтованості, та безпідставності тверджень контролюючого органу про залучення ФОП ОСОБА_1 до підприємницької діяльності праці 2-х працівників (водіїв), не оформлених належним чином, зокрема, без укладання трудових або цивільно-правових договорів, та необхідності звітування до контролюючих органів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 01.08.2017р. між ТОВ «НОБЛ РЕСОРСИЗ ЮГ» (Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір поставки №01/08, за умовами якого Постачальник поставляє Покупцю продовольчі товари у кількості, асортименті і за цінами згідно з накладними, а Покупець приймає товар, оплачуючи його повну вартість в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

На виконання умов вищевказаного Договору поставки від 01.08.2017р. ТОВ «НОБЛ РЕСОРСИЗ ЮГ» (Постачальник) поставлено на користь ФОП ОСОБА_1 (Покупець) «масло селянське солодковершкове вагове», що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними №РН-1 від 01.09.2017р., №РН-1 від 01.08.2017р., та ФОП ОСОБА_1 в січні-лютому 2018р. сплачено за поставлений товар грошові кошти, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії квитанцій до прибуткових касових ордерів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до статті 1 якого первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ містить дві обов`язкові ознаки, а саме: він має містити відомості про господарську операцію, та підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат а порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п.п.1, 5, 7 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481 відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати. Записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід. Фізичні особи - підприємці, зареєстровані як платники податку на додану вартість, не включають до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт та послуг).

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що за поставлений, згідно умов Договору поставки від 01.08.2017р., товар ФОП ОСОБА_1 сплачено на користь ТОВ «НОБЛ РЕСОРСИЗ ЮГ» грошові кошти в січні-лютому 2018р., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів, суд дійшов висновку щодо безпідставності, та необґрунтованості встановлення фахівцем контролюючого органу порушення ФОП ОСОБА_1 положень п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, п.п.5, 7 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481, зокрема, в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат Ф-10.

Крім того, як встановлено судом, та зазначено в Акті перевірки ГУ ДФС в Одеській області №2700/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 07.12.2018р., в ході перевірки встановлено заниження валового доходу ФОП ОСОБА_1 за 2015р., оскільки згідно з первинними документами, наданими до перевірки (податкова накладна №РН-18 від 30.09.2015р.), встановлено отримання доходу за реалізований товар від ТОВ «Гілфорд Фудс» в готівковій формі в сумі 8625грн.

Судом також відхиляються, та не приймаються до уваги, викладені у Акті перевірки №2700/15-32-13-05/ від 07.12.2018р., посилання відповідача - ГУ ДФС в Одеській області на заниження ФОП ОСОБА_1 у 2015р. валового доходу, виходячи з наступного.

03.08.2015р. між ФОП ОСОБА_1 (Продавець) та ТОВ «Гілфорд Фудс» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №0308, відповідно до п.1.1 якого Продавець зобов`язується передати товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Так, на виконання умов вищевказаного Договору купівлі-продажу №0308 від 03.08.2015р. ФОП ОСОБА_1 01.10.2015р. поставлено на користь ТОВ «Гілфорд Фудс» масло селянське солодковершкове, що підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною №РН-1 від 01.10.2017р.

Також, у наявному у матеріалах справи Листі ТОВ «Гілфорд Фудс» від 12.12.2018р. №1/12 зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не відвантажувала товар 30.09.2015р., а фактично відвантаження на адресу ТОВ «Гілфорд Фудс» відбулося 01.10.2015р. на суму 10350грн.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, а також, те що відповідачем - ГУ ДФС в Одеській області, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, жодних доказів, які б спростовували встановлені судом, та окреслені вище фактичні обставини, до матеріалів справи не додано, суд дійшов висновку щодо безпідставності встановлення фахівцем податкового органу факту отримання ФОП ОСОБА_1 , згідно податкової накладної №РН-18 від 30.09.2015р., доходу за реалізований товар від ТОВ «Гілфорд Фудс» в загальній сумі 8625грн.

Також, судом відхиляються, та не приймаються до уваги твердження ГУ ДФС в Одеській області, викладені в Акті перевірки №2700/15-32-13-05/ від 07.12.2018р. щодо заниження ФОП ОСОБА_1 валового доходу за 2016р., оскільки як встановлено судом, та вбачається з наявного у матеріалах справи Акта звірки взаєморозрахунків за 2016р., банківських виписок, 05.10.2016р. ФОП ОСОБА_1 перераховано на користь ТОВ «Одесапродукт» грошові кошти в сумі 65269,74грн.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимоги Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.1 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №, вимог про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р., задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 19.12.2018р. №, №, №, №, №, №, №, №.

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.12.2018р.

4. Визнати протиправними та скасувати Вимоги Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2018р. №Ф-, №Ф-.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська,5, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 18825(вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять)грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано судом « 22» липня 2019року.

Суддя Харченко Ю.В.

.