Справа № 9901/373/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

16 липня 2019 року

м. Київ

справа №9901/373/19

провадження №П/9901/373/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Стародуба О.П., Чиркіна С.М.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Крюківському районі міста Кременчука Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

19.06.2019 до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява, у якій ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду у Крюківському районі міста Кременчука Полтавської області () про призупинення (припинення) виплати пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 );

- зобов`язати Управління Пенсійного Фонду у Крюківському районі міста Кременчука Полтавської області () поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 ) за період з липня 2016 року по липень 2019 року включно негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

Розв`язуючи питання про відкриття провадження у цій справі, Суд керується такими міркуваннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Одночасно КАС України закріплений диференційований поділ компетенції адміністративних судів залежно від їхньої предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції, встановленої процесуальним законом.

Згідно із ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Тим часом з огляду на нормативний зміст ч. 4 ст. 22 цього Кодексу Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Наведені норми свідчать, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи з чітко визначеним суб`єктним складом, вказаним у ст. 22 КАС України.

У цій справі заявлено позов до Управління Пенсійного фонду у Крюківському районі міста Кременчука Полтавської області, тобто позовна заява адресована до суб`єкта, якого немає у переліку, визначеному статтею 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, звертаючись з таким позовом до Верховного Суду як суду першої інстанції, позивач порушила визначені Кодексом адміністративного судочинства України правила інстанційної підсудності.

Одночасно за змістом ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, аналіз наведених правових норм у їхньому взаємозв`язку свідчить про те, що окружним адміністративним судам підсудні спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. До того ж, зазвичай, але не винятково, такі спори розв`язуються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача. Позивач має право звернутися до адміністративного суду за місцем знаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, з огляду на те, що позивачем під час звернення з цим позовом до суду порушено правила інстанційної підсудності, позовну заяву треба передати до окружного адміністративного суду.

Визначаючись із конкретним судом, до якого треба скерувати справу, Верховний Суд виходить із потреби забезпечення для позивача належних і необтяжливих умов доступу до судового захисту. Суд бере до уваги ту обставину, що з 2014 року позивач покинула місто Донецьк і вже впродовж кількох років мешкає у місті Полтаві, а тому задля створення ефективних умов реалізації «права на суд», безперечно, треба зважати на дійсний контекст цієї ситуації. У цьому світлі не можна залишати поза увагою ймовірні перешкоди у доступі до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача через його значну територіальну віддаленість від місця постійного проживання заявниці й потребу долати значну відстань для того, аби реалізувати право на судовий захист, що, за таких обставин, значною мірою впливатиме на те, чи зможе людина у такій ситуації справді мати відчуття своєї реальної юридичної захищеності.

Отже, Верховний Суд доходить висновку про те, що для створення справедливих та дієвих гарантій не тільки юридичного, але й, передовсім, фактичного доступу до правосуддя, справу треба передати до окружного адміністративного суду за місцем знаходження відповідача-суб`єкта владних повноважень, тобто до Полтавського окружного адміністративного суду, оскільки інший висновок нехтуватиме правом людини на організаційне забезпечення для неї практичних та ефективних гарантій захисту порушеного права, а не теоретичних та ілюзорних.

Одночасно Верховний Суд вважає за потрібне роз`яснити позивачці, що вона має право на розв`язання цього спору адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, тобто Донецьким окружним адміністративним судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Верховний Суд зазначає, що питання відповідності позовної заяви вимогам КАС України, зокрема і встановленого законом права особи на звернення з позовом до суду, не розглядалося, оскільки таке має розв`язуватися компетентним на те судом.

Керуючись статтями 22, 25, 29, 248 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Крюківському районі міста Кременчука Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передати за належністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Судді О.П. Стародуб

Суддя С.М. Чиркін