Справа № 520/6174/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р. Справа № 520/6174/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді - Шляхової О.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 58, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивачка - ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.07.2019 року, просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції В`юнник К.С. від 16.11.2016 р. про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 50141948 та постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Халєєва Т.В. від 24.05.2019 р. про відкриття виконавчого провадження у ВП № 59201412.

2. Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені судові витрати, з урахуванням витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області здійснювалось примусове виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 р. за виконавчим листом із зазначеним у нього боржником - ОСОБА_1 . Одночасно у межах виконавчого провадження № 49699285 (згідно Автоматизованій системі виконавчих проваджень) Міськрайонним ВДВС по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області здійснювалось примусове виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 р. за виконавчим листом, у якому боржником зазначений ОСОБА_2 . Оскільки вони є подружжям, стягнення коштів направлене на їх спільний сімейний бюджет. Фактичного примусового виконання судового рішення у межах виконавчого провадження № 50141948 не здійснено. 16.08.2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист від 27.03.2015 р. № 630/133/14-ц було повернуто стягувачу без виконання, виконавче провадження завершене. Також постановою головного державного виконавця Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області Щегульної Г.О. від 16.08.2018 р. про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 49699285 постановлено стягнути з ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 15 810,25 грн., в той час як фактичного примусового виконання судового рішення не здійснено. Після цього стягувач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до приватного виконавця щодо виконання судового рішення за вказаним виконавчим листом, де боржник - ОСОБА_2 Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2018 р. було відкрито виконавче провадження № 57296018, в межах якого з ОСОБА_2 фактично було стягнуто всю суму за виконавчим листом, де він зазначений боржником. Крім того, постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про стягнення з боржника основної винагороди від 25.09.2018 р. постановлено стягнути з ОСОБА_2 10 відсотків від суми стягнення в якості основної винагороди приватного виконавця згідно постанови КМУ від 08.09.2016 р. № 643. Згідно платіжного доручення приватного виконавця Бабенка Д.А. № 630 від 12 грудня 2018 р. з ОСОБА_2 на користь стягувача ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто суму боргу у розмірі 158 102,50 грн.. Згідно платіжного доручення приватного виконавця Бабенка Д.А. № 631 від 12 грудня 2018 р. з ОСОБА_2 стягнуто суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 % від суми боргу - 15 810,25 грн. Таким чином, виконавчий збір у формі основної винагороди приватного виконавця за фактичне виконання рішення суду стягнуто з солідарного боржника ОСОБА_2 у розмірі 15 810,25 грн. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 17.12.2018 р. закінчено виконавче провадження № 57296018 у зв`язку з повним виконанням судового рішення за виконавчим листом від 27.03.2015 р. № 630/133/14-ц.

Не погоджуючись з подвійним стягненням суми виконавчого збору, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів по справі від 04.07.2019 р. відповідачем 17.07.2019 року надано відзив на позов (заперечення) та засвідчені копії постанов у виконавчому провадженні №50141948.

У наданих запереченнях відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вважає дії державного виконавця правомірними, вчиненими відповідно положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також відповідач зазначив, що позивачка ознайомлювалася з матеріалами виконавчого провадження та була обізнаною з прийнятими постановами державного виконавця, в тому числі з постановою про стягнення виконавчого збору, однак, не повідомила державного виконавця про те, що приватним виконавцем Бабенко Д.А. здійснюється виконавче провадження та про те, що воно виконане та стягнуто з солідарного боржника ОСОБА_2 суму заборгованості за виконавчим листом та виконавчий збір. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання, сторони, що повідомлялись належним чином про день, час та місце розгляду справи - не прибули.

17.07.2019 року позивачка надала через канцелярію суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі в порядку письмового провадження.

Відповідач у наданих запереченнях на позов просив провести розгляд справи без участі свого представника представника.

Ухвалою суду від 17.07.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

За правилами, встановленими ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Справа розглянута у строк, передбачений ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України. Повний текст складено за правилами ч.4 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно ч.4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши надані докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається за матеріалами справи, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29.10.2014 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 158102,50 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1581,03 грн. За вказаним рішенням Люботинським міським судом Харківської області виданий виконавчий лист від 27.03.2015 р. №630/133/14-ц.

Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у межах виконавчого провадження № 50141948 здійснювалось примусове виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 р. за виконавчим листом із зазначеним у нього боржником - ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що одночасно у межах виконавчого провадження № 49699285 (згідно Автоматизованій системі виконавчих проваджень) Міськрайонним ВДВС по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області здійснювалось примусове виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2014 р. за виконавчим листом, у якому боржником зазначений ОСОБА_2 . Фактичного примусового виконання судового рішення у межах виконавчого провадження № 50141948 не здійснено.

16.08.2018 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист від 27.03.2015 р. № 630/133/14-ц було повернуто стягувачу без виконання, виконавче провадження завершене.

Також постановою головного державного виконавця Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області Щегульної Г.О. від 16.08.2018 р. про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 49699285 постановлено стягнути з ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 15 810,25 грн., в той час як фактичного примусового виконання судового рішення не здійснено.

Судом встановлено, що після цього стягувач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до приватного виконавця щодо виконання судового рішення за вказаним виконавчим листом, де боржник - ОСОБА_2 .. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2018 р. було відкрито виконавче провадження № 57296018, в межах якого з ОСОБА_2 фактично було стягнуто всю суму за виконавчим листом, де він зазначений боржником.

Крім того, постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про стягнення з боржника основної винагороди від 25.09.2018 р. постановлено стягнути з ОСОБА_2 10 відсотків від суми стягнення в якості основної винагороди приватного виконавця згідно постанови КМУ від 08.09.2016 р. № 643.

17.12.2018 року приватним виконавцем прийнято постанову в межах виконавчого провадження №57296018, та було стягнуто солідарно всю суму (158102,50 грн.) з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за виконавчим листом №630/133/14-ц. (а.с.26). На підтвердження стягнення коштів у сумі 158102,50 грн. з ОСОБА_2 в матеріалах справи наявні платіжне доручення від 17.12.2018 р. №652 на суму 2162,05 грн. за повернення невикористаної частини авансового внеску за ВП №57296018 та платіжне доручення від 12.12.2018 р. №630 на суму 158102,50 грн. з призначенням платежу - кошти, стягнені з боржника ОСОБА_2 ІНН НОМЕР_2 по справі №630/133/14-ц ВП №57296018. (а.с.23).

Також в матеріалах справи містяться платіжні доручення: №631 від 12.12.2018 р. на суму 15810,25 грн. з призначенням платежу - основна винагорода приватного виконавця ВП №57296018, та №653 від 17.12.2018 р. на суму 1000,00 грн. з призначенням платежу - компенсація використаної частини авансового внеску за ВП №57296018, боржник ОСОБА_2 (зворотній бік а.с.23).

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 17.12.2018 року закінчено виконавче провадження №57296018 за виконавчим листом №630/133/14-ц виданого 27.03.2015 року Люботинським міським судом Харківської області.

Після вищезазначеного стягнення грошових коштів із солідарного боржника - чоловіка позивачки ОСОБА_2 , 18.06.2019 року позивачка поштою отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 59201412, винесену державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Халєєвим Тарасом Володимировичем 24.05.2019 року на підставі постанови Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області від 16.11.2016 р. у виконавчому провадженні № 50141948, якою зобов`язано стягнути з ОСОБА_1 на користь держави борг у розмірі 15 810,25 грн. Цей борг є сумою виконавчого збору, який вже сплачено ОСОБА_2 ..

Вважаючи незаконним подвійне стягнення - виконавчого збору на користь держави та основної винагороди державному виконавцю, що по суті своїй позивачка вважає тотожними поняттями, ОСОБА_1 звернулася до суду для оскарження прийнятих постанов у виконавчих провадженнях.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України унормовані особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Відповідно п.1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.1 ст.271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Згідно положень ч.2 ст.74 закону України «Про виконавче провадження»: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка 18.06.2019 року отримала поштою постанови від 24.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження №59201412. Про порушення своїх прав постановою державного виконавця - від 16.11.2016 р. у ВП № 50141948, позивачка дізналась в момент ознайомлення з постановою від 24.05.2019 р. у ВП № 59201412, тобто 18.06.2019 р., що підтверджується роздрукуванням з сайту АТ «Укрпошта» за номером рекомендованого поштового відправлення, зазначеному на конверті з постановою (зворотній бік а.с.14 та а.с.15). Отже строк звернення до суду, позивачкою не пропущено.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Наказом № 175/3 від 23.06.2017 року «Про затвердження Положення про Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області» виконавчі провадження, що перебувають на виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, підлягають передачі до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

На час відкриття виконавчого провадження № 50141948 чинним був Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), згідно зі ст.1 якого визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однак, на час прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця від 16 листопада 2016 р. набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до п. 6, 7 Розділу XІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження, а виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону № 606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з підстав, зокрема, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 47 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Тобто, якщо виконавче провадження відкрито до набрання чинності Закону № 1404-VIII, то виконавчі дії у виконавчому провадженні до дня винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (завершення виконавчого провадження) проводяться відповідно до Закону № 606-XIV.

Відкрите 12.02.2016 р. виконавче провадження за виконавчим листом № 630/133/14-ц постановою старшого державного виконавця від 03 травня 2019 року було завершено (виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання).

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Р.В. від 24.05.2019 р. про виправлення помилки у процесуальному документі Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу доповнено пунктом 5:

виділити в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 50141948 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 50141948…

Постанову вважати невід`ємною частиною постанови про закінчення виконавчого провадження за ВП № 50141948 від 03.05.2019 р.

Оскаржувана постанова про стягнення з позивачки виконавчого збору від 24.05.2019 року у ВП № 59201412 прийнята державним виконавцем після завершення виконавчого провадження, відповідно до Закону № 1404-VIII.

За нормами ст. 2 Закону № 1404-VIII (в цьому випадку й далі - у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 5 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) (…) якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

До такого висновку дійшла Велика палата Верховного суду у своїй постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17. Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15-ц та від 17.10.2018 року у справі № 826/5195/17.

В межах виконавчого провадження № 59201412 з солідарних боржників фактично здійснюється стягнення подвійної суми виконавчого збору, який вже стягнутий приватним виконавцем Бабенко Д.А., за одним і тим же виконавчим листом, за одним і тим же боргом, за одним і тим же рішенням суду, за однією й тією ж сумою.

Діючим законодавством України не передбачено стягнення подвійної суми виконавчого збору та подвійна відповідальність одного й того ж виду заборонена ст. 61 Конституції України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 р. по справі № 520/3351/19 визнано протиправними та скасовано постанови головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції в Харківській області Щегульної Г.О. від 16.08.2018 р. про стягнення виконавчого збору у ВП № 49699285 та від 20.08.2018 р. про відкриття виконавчого провадження у ВП № 57033991, після стягнення з ОСОБА_2 приватним виконавцем Бабенко Д.А. основної винагороди у тому ж розмірі, що по суті є виконавчим збором.

Обставини, які встановлені Харківським окружним адміністративним судом щодо ОСОБА_2 , як солідарного боржника за одним і тим же рішенням суду щодо одного й того ж стягувача та за подібними правовідносинами з державною виконавчою службою, мають преюдиційне значення та не потребують доведення у справі за цим позовом. Адже доказам, на які посилається позивачка, вже надано правову оцінку вищевказаним рішенням адміністративного суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.02.2018 року по справі №910/1587/13, доводи про те, що виконавчий збір стягується незалежно від того, чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом органами державної виконавчої служби, визнано помилковими. Даним висновком Верховного суду визнано, що без реального стягнення суми боргу з боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду, помилковими. Зазначений висновок також узгоджується зі ст. 61 Конституції України, згідно якій заборонено подвійне притягнення особи до відповідальності одного й того ж виду. У даному випадку - один і той самий вид відповідальності - стягнення з позивачки як солідарного боржника виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу державним виконавцем, але без фактичного стягнення з позивачки суми боргу, та стягнення приватним виконавцем 10 % від суми фактичного стягнення з солідарного боржника ОСОБА_2 ..

Крім того, відповідно до п.5 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Рішення суду за виконавчим листом фактично виконано приватним виконавцем Бабенко Д.А., що підтверджено квитанціями (платіжними дорученнями) приватного виконавця (а.с.23).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 368 ЦПК України (в редакції, що діяла станом на день видачі виконавчих листів - 27.03.2015 р.) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

В порушення вказаної процесуальної норми жоден із двох виконавчих листів, виданих за одним судовим рішенням, не містить відомостей, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Отже, суд вважає, виконавчий збір у сумі 15810,25 грн. не підлягає стягненню з позивачки, оскільки державним виконавцем фактично не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду, також на момент відкриття виконавчого провадження від 24.05.2019 року, рішення суду від 29.10.2014 року виконане, що підтверджується постановою приватного виконавця Бабенко Д.А. від 17.12.2018 року. Крім того, виконання рішення проводилося приватним виконавцем.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки щодо визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції В`юнник К.С. від 16.11.2016 р. про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 50141948 та постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Халєєва Т.В. від 24.05.2019 р. про відкриття виконавчого провадження у ВП № 59201412 - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивачки про стягнення судових витрат, які позивачка понесла, у зв`язку з підготовкою справи та наданням їй професійної правничої допомоги, суд зазначає, що ОСОБА_1 не надані докази, що підтверджують розмір понесених витрат відповідно до ч.3 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з чим, у суду відсутня змога встановити дійсний розрахунок понесених позивачем витрат, а отже - відсутні і підстави для їх стягнення.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладених обставин справи та аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до приписів статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 72-77, 242-246, 255, 268-272, 287, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61004, м.Харків, вул. Москалівська,58 ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції В`юнник К.С. від 16.11.2016 р. про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП № 50141948 та постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Халєєва Т.В. від 24.05.2019 р. про відкриття виконавчого провадження у ВП № 59201412.

У задоволенні вимог про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у справі № 520/6174/19 - відмовити.

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 58 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору, що був сплачений при поданні позову в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 липня 2019 року.

Суддя Шляхова О. М.