Справа № 725/4006/19
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/4006/19
Номер провадження 2-а/725/196/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019

Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді Галичанський О.І.

при секретарі Симик І.М.

за участю сторін та перекладача Москальчук О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (58022, вул. Герцена, 2А, м. Чернівці) до громадянина Демократичної Республіки Конго ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про примусове видворення та затримання, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 12.07.2019 року, ОСОБА_1 ( зі слів) , у зв`язку із порушенням законодавства України із прикордонних питань, на підставі ст. 263 КУпАП був затриманий на термін до трьох діб, з метою з`ясування обставин правопорушення, про що письмово повідомлено Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України .

ОСОБА_1 ( зі слів) усвідомлюючи протиправний характер діяння, обрав незаконний спосіб досягнення своє мети щодо потрапляння до країн Західної Європи, а державу Україна використовував виключно, як транзитну країну, внаслідок чого своїми діями порушив законодавство України.

12.07.2019 року Чернівецьким прикордонним загоном було прийнято рішення про примусове видворення відповідача, з кінцевим терміном його виконання 14.07.2019 року.

Вказує, що підставами вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення за межі території України є: свідоме порушення законодавства України із прикордонних питань, відсутність родичів в Україні, відкритий намір незаконним шляхом потрапити до країн Європейського Співтовариства, відсутність коштів для придбання проїзних документів та відсутність документів, які підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетин державного кордону.

Стверджує, що відповідач не має законних підстав для перебування в Україні, а тому підлягає примусовому видворенню та затриманню, з метою ідентифікації в установленому порядку з розміщенням в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення примусового видворення його з території України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що його було передано в Україну прикордонниками Румунії, куди він потрапив з Болгарії. Просив не видворяти його за межі України до Демократичної Республіки Конго, оскільки там відбуваються бойові дії, що загрожує його життю. Рятуючи своє життя він і поїхав з Конго.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За правилами ч.7 ст.5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Згідно протоколу прикордонно- представницької зустрічі спільної перевірки від 12.07.2019 року українській делегації було передано особу , яка назвалась громадянином Демократичної Республіки Конго ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 12.07.2019 року, відповідач затриманий та поміщений у пункт тимчасового тримання Чернівецького прикордонного загону . Згідно даного протоколу , документу , що посвідчує особу на момент затримання у останнього не було.

Згідно рішення відповідальної особи Чернівецького прикордонного загону від 12.07.2019 року про примусове видворення ОСОБА_1 його зобов"язано у строк до 14.07.2019 року покинути територію України.

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Частиною 11 статті 289 КАС України, яка набула чинності з 15.12.2017 року , встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Згідно ч. 13 ст. 289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25, ч. 3 ст. 28 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства можуть в`їжджати в Україну за дійсними паспортними документами. При цьому іноземці та особи без громадянства повинні одержати у встановленому порядку в`їзну візу, якщо інше не передбачено законодавством України. Іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та, у разі якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Матеріали справи не містять доказів незаконного перетину кордону України відповідачем.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для відповідача реальну загрозу його життю, свободі або здоров`ю та призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземнців та осіб без громадянства", є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Крім того, не підлягає видворенню особа, яка підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.31 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Згідно роз`яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства",статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Судом встановлено , що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

У зв`язку з вище наведеним, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський