Справа № 520/5310/19
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/ 5310 /19
н/п 2-а/644/ 106 /19
У Х В А Л А

іменем України

про направлення справи за підсудністю

16 липня 2019 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К., розглянувши в порядку письмового провадження, адміністративну позовну заяву Індустріального об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з Харківського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява відповідно до ухвали від 31.05.2019 року про передання справи за підсудністю.

В позовній заяві Індустріальне об`єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова просить скасувати постанову у виконавчому провадженні № 55398716 від 06.05.2019 року винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суд, дослідивши адміністративну позовну заяву та додані до неї матеріали, приходить висновку про направлення справи за підсудністю, з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні справи передбачені п. п. 1-4 цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

З вище наведеної норми ч. 1 ст. 20 КАС України, вбачається, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні справ, зокрема: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Вказаний адміністративний позов не пов`язаний з виконанням рішень зазначених в п. п. 1- 3 ч. 1 ст. 20 КАС України. З матеріалів справи вбачається, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 06.05.2019 року у виконавчому провадженні № 55398716 винесена на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого листа № 644/5656/16-а виданого 25.10.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

З урахуванням вищенаведеного можливо зробити висновок, що юрисдикція окружних адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказана правова позиція також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними в постанові від 06.06.2018 року по справі № 127/9870/16-ц.

З вказаної постанови вбачається, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону N 1404-VIII (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону N 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

06.05.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Барсегяном А.О. винесено постанову у виконавчому провадженні № 55398716 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. на Індустріальне об`єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону N 1404-VIII постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону N 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. ч. 5, 6, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу, виходячи з предмету спірних правовідносин, має розглядатись за правилами адміністративного судочинства в окружному адміністративному суді.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КАС України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов не відноситься до предметної юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного.

Підстав для застосування іншого виду підсудності судом не вбачається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що розгляд справи по суті з порушенням правил підсудності, потягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги, що адміністративний позов не підсудний Орджонікідзевському районному суду м. Харкова, суд вважає за необхідне надіслати справу за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 20, 22, 29, 30, 171, 294-295, 318 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну позовну заяву Індустріального об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень про скасування постанови про накладення штрафу повернути за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду (61022, м. Харків, майдан Свободи, 6).

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного судучерез суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. К. Сітало