Справа № 1940/1266/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/2889/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Шульгач М. П.,

час ухвалення рішення 03.09.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 05.09.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП звернулося в суд з позовом до відповідача - Державної фіскальної служби України, в якому просило скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09 січня 2018 року № 552322/38512839 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 14 від 27 листопада 2017 року, поданої ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року позов задоволено. Скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09 січня 2018 року № 552322/38512839 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію податкової накладної № 14 від 27 листопада 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних поданої ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що реєстрація спірної накладної зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки така відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року № 567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. Разом з тим, з наданих в порядку пп.206.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України копій документів контролюючого органу контролюючому органу не вдалося встановити належних та достатніх документів, що підтверджують господарську операцію з транспортних послуг по перевезенню вантажу та, відповідно, можливість виконання умов договору від 04 жовтня 2017 року №ПЗ 95 ПАС про надання послуг перевезення вантажів, укладеного між ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП та ТОВ Поділля-Агросервіс. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача (апелянта) Рацин Р. Р. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 жовтня 2017 року ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП (виконавець) та ТОВ Поділля-Агросервіс (замовник) уклали договір № ПЗ 95 ПАС про надання послуг по перевезенню вантажів.

На виконання умов цього договору ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП у листопаді 2017 року надано Замовнику послуги перевезення вантажу - зерна кукурудзи відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) №27.22.17-12 від 27 листопада 2017 року на загальну суму 370 445,61 грн., у тому числі ПДВ -61740,94 грн.

За результатами вказаної господарської операції складено податкову накладну № 14 від 27 листопада 2017 року на загальну суму 370 445,61 грн., у тому числі ПДВ - 61740,94 грн. та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманою квитанцією №1 від 14 грудня 2017 року податкова накладна № 14 від 27 листопада 2017 року доставлена до центрального рівня ДФС України та прийнята системою, проте її реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки така відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13 червня 2017 року №567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

29 грудня 2017 року позивач направив на адресу контролюючого органу пояснення №45 та документи про підтвердження реальності здійснення операцій згідно з повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрація якої/го зупинено.

Зокрема, ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП надано договір № ПЗ 95 ПАС від 04 жовтня 2017 року із додатками, платіжне доручення № 7080 від 09 грудня 2017 року, акт виконання робіт (надання послуг) № 27.11.17-12 від 27 листопада 2017 року; товаро-транспортні накладні від 24 листопада 2017 року: № 1449-000079, № 1449-000078 № 1449-000091, № 1449-000081, № 1449-000090, № 1449-000086, № 1449-000082, № 1449-000076, № 1449-000083, № 1449-000075, № 1449-000084, № 1449-000085, від 25 листопада 2017 року: № 1449-000096, № 1449-000100, № 1449-000095, № 1449-000110, № 1449-000101, № 1449-000092, № 1449-000097, № 1449-000098, № 1449-000099, № 1449-000102, від 26 листопада 2017 року: № 000742, № 1449-000123, № 1449-000120, № 1449-000122, № 1449-000124, № 0651-000882, № 1449-000119, № 1449-000126, № 1449-000121, № 1449-000111, № 1449-000117 року, № 1449-000116; оборотно-сальдову відомість по рахунку 10 за листопад 2017 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за листопад 2017 року - грудень 2017 року, картку рахунку 361 за листопад 2017 року - грудень 2017 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 661 за листопад 2017 року, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за листопад 2017 року; договори оренди транспортного засобу з екіпажем (з додатками): № 30/10/17-1 від 30 жовтня 2017 року, № 01/10/17-2 від 01 жовтня 2017 року, № 29/06/17 від 29 червня 2017 року, № 17/10/17-1 від 07 жовтня 2017 року, договір про надання послуг по перевезенню вантажів від 30 жовтня 2017 року із додатками, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 115 від 30 листопада 2017 року; договори оренди транспортного засобу з екіпажем (із додатками) № 04/07/17-1 від 04 липня 2017 року, № 01/10/17-1 від 01 жовтня 2017 року, договір про надання послуг по перевезенню вантажів № 15 від 23 жовтня 2017 року із додатками; акт надання послуг № 112 від 26 листопада 2017 року, договір надання послуг 01/11/17-02 від 01 листопада 2017 року, договір поставки товарів партіями з виконанням старт-карт № С14099 від 01 лютого 2016 року з додатками, видаткову накладну № 311381 від 30 листопада 2017 року, акт приймання-передачі товарів до договору поставки товарів партіями з виконанням старт-карт № С14099 від 01 лютого 2016 року за період з 01 по 30 листопада 2017 року, договір купівлі-продажу № 128 від 03 квітня 2017 року, видаткову накладну № 3908 від 30 листопада 2017 року, товаро - транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 171130/6 від 30 листопада 2017 року, видаткову накладну № 3844 від 24 листопада 2017 року, товаро - транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 171124/14 від 24 листопада 2017 року, видаткову накладну № 3767 від 17 листопада 2017 року, товаро - транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 171117/12 від 17 листопада 2017 року, видаткову накладну № 3702 від 13 листопада 2017 року, товаро - транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 171113/12 від 13 листопада 2017 року, договір про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту спецтехніки, обладнання № 11/05/17-ТО від 25 травня 2017 року, видаткові накладні № 673 від 29 листопада 2017 року, № 587 від 02 листопада 2017 року, договір поставки № 10/05/2017 від 05 травня 2017 року; договір купівлі-продажу від 10 квітня 2017 року, видаткові накладні № РН 0027395 від 03 листопада 2017 року, № РН 0027718 від 21 листопада 2017 року, № РН 0027820 від 27 листопада 2017 року, № РН 0027852 від 27 листопада 2017 року, № РН 0027880 від 28 листопада 2017 року, № РН 0027924 та накладну № РН 0027935 від 30 листопада 2017 року.

Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 09 січня 2018 року прийняла рішення № 552322/38512839 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 27 листопада 2017 року у зв`язку з наданням платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття рішення комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що фіскальним органом у порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (з тим визначенням, яке наведене у пункті 6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних у такому виді, який би унеможливив неоднозначне розуміння цієї пропозиції платником податків. Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН подані ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП податкову накладну.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

П.201.10 ст.201 ПК України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Починаючи з 01 липня 2017 року відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до п.74.2 ст.74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пп.201.16.2, 201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Подані письмові пояснення та/або копії документів розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке надсилається платнику податків.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246.

Згідно з п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема: наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 Кодексу.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

П.17 Порядку №1246 передбачає, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до п.201.16 ст.201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (в редакції чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних) затверджені Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп.215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст.215 розділу VI ПК України, щодо товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг, більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Колегія суддів звертає увагу на те, що закріплений п.6 Критеріїв оцінки перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, для критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв, такими документами є: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний Вичерпний перелік закріплює диференціацію документів, які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, залежно від встановленої відповідності податкової накладної тому чи іншому критерію.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на п.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 жовтня 2018 року (справа №822/1817/18), від 04 грудня 2018 року (справа №821/1173/17), від 16 квітня 2019 року (справа №826/10649/17).

Зі змісту квитанції про зупинення реєстрації за податковою накладною накладна № 14 від 27 листопада 2017 року вбачається, що реєстрація цієї накладної зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки така відповідали критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року № 567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що у цій квитанції податковим органом не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику (відповідного підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567, які б могли бути подані ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

При цьому, зазначення в квитанції, що за результатами опрацювання Системи моніторингу критеріїв оцінки ризиків виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41, не приймається колегією суддів до уваги як доказ наведення контролюючим органом конкретних підстав зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки такий критерій в п.6 Критеріїв оцінки відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ДЖІ.ЕС.ГРУП, одержавши відповідну квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, направило до контролюючого органу письмові пояснення разом документами щодо підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена.

Колегія суддів вважає, що позивачем надано необхідні документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній № 14 від 27 листопада 2017 року, та які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію такої податкової накладної.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на той факт, що дослідження факту здійснення господарської операції, на виконання якої складено податкову накладну, є предметом документальної перевірки, а обов`язком контролюючого органу при реєстрації податкових накладних є перевірка відповідності вказаних документів формі, встановленій чинним законодавством.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09 січня 2018 року № 552322/38512839 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою для його скасування, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зареєструвати спірну податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі №1940/1266/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 18 липня 2019 року.