Справа № 160/9019/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9019/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеокнференції апеляційну скаргу Державного бюро розслідувань на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі №160/9019/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, Директора Державного бюро розслідувань Труби Романа Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Конкурсна комісія №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного бюро розслідувань, Директора Державного бюро розслідувань Труби Р.М., в якій з урахуванням уточненої позовної заяви від 06.12.2018 року, просив суд:

- визнати протиправними дії Директора Державного бюро розслідувань - Труби Р. М. (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ) щодо відмови в призначенні позивача, ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ), на посаду першого заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, відповідно до рішення конкурсної комісії № 32 від 20.07.2018 року;

- скасувати лист Державного бюро розслідувань №01-2102 від 07.09.2018 року щодо відмови в призначенні позивача, ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ), на посаду першого заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, як акт індивідуальної дії;

- зобов`язати Директора Державного бюро розслідувань - Трубу Р.М. призначити позивача, ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ), на посаду першого заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на підставі рішення конкурсної комісії № 32 від 20.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним, як претендентом на посаду першого заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі було подано документи до конкурсної комісії № 2 згідно вимог Закону України "Про Державне бюро розслідувань", за наслідками розгляду яких комісією прийнято рішення про відповідність претендента кваліфікаційним вимогам для зайняття відповідної посади та допущення до участі у конкурсі, що підтверджено Протоколом №19 від 18.05.2018 року. Відповідно до рішення засідання конкурсної комісії №2, оформленого Протоколом № 32 від 20.07.2018 року, позивача було визначено переможцем конкурсу для зайняття посади, проте листом №01-2102 від 07.09.2018 року за підписом Директора Державного бюро розслідувань позивачеві відмовлено у призначенні на посаду з причин невідповідності претендента кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для зайняття посади, а саме: відсутність досвіду роботи у галузі не менше п`яти років після здобуття вищої освіти та досвіду в організації та проведенні оперативно-розшукових заходів або слідчих та негласних слідчих дій на момент подання документів. Позивач вважає наведені дії відповідача протиправними, оскільки відмова у призначенні його на посаду викладена у листі в довільній формі, відсутня інформація щодо непогодження призначення позивача на посаду першим заступником та заступником Директора Державного бюро розслідувань, в тексті листа відсутні будь-які посилання на норми права, якими обґрунтоване спірне рішення. Бездіяльність відповідача, на переконання позивача, полягає у невиконанні приписів Порядку проведення конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2018 року за №176/31628, зокрема, не виконано вимоги щодо призначення позивача на посаду у строк не пізніше наступного робочого дня за днем подання Комісією рекомендації Директору Бюро про призначення переможця конкурсу на посаду, тобто не пізніше 23.07.2018 року. Крім того, позивачем стверджувалось щодо наявності у нього необхідного досвіду роботи у галузі та досвіду в організації та проведенні оперативно-розшукових заходів або слідчих та негласних слідчих дій на момент подання документів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Конкурсну комісію №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Вирішуючи спір, суд вийшов за межі позовних вимог; визнав протиправними дії Директора Державного бюро розслідувань - Труби Р.М. щодо відмови в призначенні позивача на посаду першого заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, відповідно до рішення конкурсної комісії № 32 від 20.07.2018 року; зобов`язав Директора Державного бюро розслідувань - Трубу Р.М. розглянути рішення засідання Конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань №32 від 20.07.2018 року та прийняти відповідне рішення. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що оскільки відповідно до Закону України «Про Державне бюро розслідувань» до повноважень Директора Державного бюро розслідувань не входить перевірка поданих позивачем документів на відповідність вимогам, встановленим законодавством та Порядком для участі у конкурсі на посаду, та за відсутності підстав, визначених ст.15 наведеного Закону, для відмови у призначенні на посаду в Державному бюро розслідувань, відповідач при отриманні рекомендацій Конкурсної комісії №2 про призначення позивача на посаду протиправно, без погодження такого рішення з першим заступником та заступником Директора Державного бюро розслідувань, відмовив у призначенні на посаду першого заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на підставі рішення конкурсної комісії № 32 від 20.07.2018 року. Крім того, за висновком суду, відмова у призначенні позивача на посаду є кадровим рішенням, в зв`язку з чим така відмова не може бути оформлена листом.

Державним бюро розслідувань на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, згідно якої рішення підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, судом не проаналізовані доводи відповідача щодо невідповідності кандидатури позивача кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для зайняття посади, на яку він претендував, відповідно до наказу ДБР від 16.03.2018 №30, яким визначено, що для осіб, які претендують на посаду першого заступника Директора Територіального управління ДБР вимагається, зокрема, наявність досвіду роботи в галузі права не менше п`яти років (після здобуття вищої освіти), у тому числі на керівних посадах не менше трьох років, наявність досвіду в організації та проведенні оперативно-розшукових заходів або слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій. Зокрема, досвід роботи позивача у галузі права станом на дату подачі документів для участі у конкурсі становив чотири роки дев`ять місяців шість днів; досвід в організації та проведенні оперативно-розшукових заходів або слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, виходячи зі змісту записів у трудовій книжці позивача після здобуття ним вищої освіти в період з 31.05.2013 по 18.04.2018 (дата подачі позивачем документів для участі у конкурсі), у позивача відсутній. Судом не враховано, що у відповідності до ч. 3 ст.14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» на службу до ДБР може бути прийнято на конкурсній основі особу, яка спроможна, в тому числі за своїм освітнім та професійним рівнем ефективно виконувати службові обов`язки. Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад затверджуються Директором ДБР. Таким чином, невідповідність кандидата на посаду у територіальному органі ДБР кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності є підставою для відмови Директором ДБР у призначенні переможця конкурсу на відповідну посаду. Отже, у зв`язку з неправильним застосуванням судом п.9 ч.1, ч.2 ст.12, ч.3 ст.14, ч.1 ст.15 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» суд дійшов помилкового висновку, що не відповідає обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Представник позивача щодо доводів апеляційної скарги заперечував, пояснивши, що підстави, за яких позивачеві відмовлено у призначенні на посаду першого заступника Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, не узгоджуються з положеннями ст. 15 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», а також Порядком проведення конкурсу для призначення на посади у ДБР, затвердженого наказом ДБР №13 від 14.02.2018. Судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що виключає підстави для його скасування.

Представник третьої особи не прибув в судове засідання. Судом апеляційної інстанції отримано поштове відправлення, яке не було вручено адресату через неправильне зазначення адреси Конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у ДБР. Виходячи з наявних у справі доказів (ар.с.204-205), остання відома адреса Конкурсної комісії №2: м.Київ, вул.С.Петлюри, б. 15 та кореспонденція була направлена даній особі саме за цією адресою. Про зміну адреси листування третьою особою суд не було повідомлено.

Таким чином, з урахуванням ст.ст. 126,131,313 КАС України, неявка третьої особи в судове засідання, за наявності доказів належного повідомлення цієї третьої особи про дату, час та місце судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доводи представників сторін та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла наступних висновків. Так, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до наказу ДБР від 25 жовтня 2018 року №109 оголошено конкурс на посади у Територіальному управлінні ДБР, розташованому у місті Мелітополі, зокрема, першого заступника Директора Територіального управління (т.1, а.с.193). Оголошення про проведення конкурсу для призначення на посади у Територіальному управлінні ДБР, розташованому у місті Мелітополі, оприлюднене на офіційному сайті ДБР.

19.04.2018р. позивачем подано заяву про допущення його до участі у конкурсі на зайняття посади першого заступника Директора Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі.

Відповідно до Протоколу №19 від 18.05.2018р. на засіданні конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань було здійснено перевірку поданих учасниками конкурсу документів на відповідність вимогам, встановленим законодавством та Порядком, за результатом чого встановлено, що документи, подані ОСОБА_1 , відповідають встановленим вимогам і кандидат допущений до участі у конкурсі для призначення на вакантні посади у ДБР (т.1, а.с.13-43).

Засіданням комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у ДБР, оформленим Протоколом № 32 від 20.07.2018 року, позивача визначено переможцем конкурсу та рекомендовано Директору ДБР для призначення на посаду першого заступника Директора Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі (т.1. а.с. 44-50).

Листом №01-2102 від 07.09.2018 року за підписом Директора ДБР Труби Р.М., позивача повідомлено, що за результатами вивчення його освітнього і професійного рівня, з пакету документів, поданих для участі у конкурсі, встановлено, що призначення позивача на посаду є неможливим, оскільки загальний досвід роботи позивача у галузі права після здобуття вищої освіти становить менше п`яти років, та крім того, у позивача не виявлено досвіду в організації та проведенні ним оперативно-розшукових заходів або слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій. Додаткові документи для підтвердження цього досвіду до Бюро не надходили.

Висновок суду фактично зводяться до того, що оскільки згідно положень Закону України "Про Державне бюро розслідувань" відповідач не наділений компетенцією перевіряти документи позивача для прийняття ним участі у конкурсі на зайняття вакантної посади, а згідно рішення конкурсної комісії документи, подані позивачем для участі у конкурсі, відповідають встановленим вимогам та позивач був допущений до участі у конкурсі, отже, доводи відповідача щодо невідповідності кандидатури позивача кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для зайняття посади є безпідставними.

З такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.12, ч.3 ст.14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» до повноважень Директора ДБР віднесено призначення на посади та звільнення з посад працівників центрального апарату ДБР, директорів та заступників директорів територіальних органів ДБР, затвердження Кваліфікаційних вимог та критеріїв професійної придатності для зайняття посад у цих підрозділах. На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.

Крім того, ч. 3 ст. 14 передбачено, що призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад, визначених у частині першій статті 10 (Директор ДБР, перший заступник Директора ДБР, заступник Директора ДБР), частині першій статті 13 (Директори територіальних органів, керівники підрозділів центрального апарату ДБР) та частині першій статті 24 (Керівники та працівники підрозділів внутрішнього контролю центрального апарату та територіальних органів ДБР) цього Закону, здійснюється за результатами відкритого конкурсу, що проводиться конкурсною комісією з проведення конкурсу на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань, положення про яку затверджує Директор Державного бюро розслідувань. Конкурс проводиться у порядку, затвердженому Директором Державного бюро розслідувань на основі Типового порядку проведення відкритого конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку проведення конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, затвердженого наказом ДБР №13 від 14.02.2018, на службу до ДБР приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнями та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки. Кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посад у Бюро затверджуються Директором ДБР. (п. 2. Порядку)

Не допускаються до участі у конкурсі особи, які: за рішенням суду визнані недієздатними або обмежені у цивільній дієздатності; мають судимість за вчинення злочину, не погашену або не зняту в установленому законом порядку (крім реабілітованої особи), або протягом останнього року притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. (п.3. Порядку)

Наведений пункт Порядку узгоджується з вимогами ст. 15 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», якою передбачені обмеження щодо призначення осіб на посади у ДБР.

Етапи конкурсу для призначення на посади у ДБР наведено у п.4 Порядку. Зокрема, це: 1) оголошення про проведення конкурсу;

2) прийняття та розгляд поданих документів для участі в конкурсі;

3) кваліфікаційний іспит;

4) співбесіда;

5) визначення переможців конкурсу.

Згідно п.1 розділу ІІІ Порядку, рішення про оголошення конкурсу, найменування та кількість посад, на які проводиться конкурс, приймає Директор Бюро.

У п.4 цього ж розділу Порядку передбачено, що прийом документів розпочинається після оприлюднення оголошення про проведення конкурсу та завершується в день, визначений як останній день для їх подання.

Пунктом 9 розділу ІV Порядку передбачено, що Робоча група опрацьовує подані кандидатами документи та передає їх Комісії. Комісія перевіряє подані документи на відповідність їх вимогам, встановленим Законом України «Про Державне бюро розслідувань» та цим Порядком, а також кваліфікаційним вимогам у триденний строк з дня їх надходження.

Кандидати, документи яких не відповідають встановленим вимогам та/або подані не в повному обсязі, до конкурсу не допускаються.

В даному випадку, згідно наказу директора ДБР № 30 від 16 березня 2018 року з метою оголошення конкурсу на зайняття посад у територіальних управліннях ДБР було затверджено, в тому числі, кваліфікаційні вимоги та критерії професійної придатності для зайняття посади першого заступника Директора Територіального управління ДБР, розташованого у м.Мелітополі. До переліку кваліфікаційних вимог та критеріїв професійної придатності для зайняття зазначеної посади було віднесено наявність досвіду роботи в галузі права не менше п`яти років (після здобуття вищої освіти), у тому числі на керівних посадах не менше трьох років, а також наявність професійних знань , зокрема, досвід в організації та проведенні оперативно-розшукових заходів або слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.

Виходячи з положення, передбаченого п.9 розділу ІV Порядку проведення конкурсу, документи кандидата на посаду, на час їх подання для участі у конкурсі, мали відповідати також і зазначеним критеріям, та комісія під час вирішення питання щодо допуску до участі у конкурсі мала здійснити перевірку поданих документів з урахуванням їх відповідності вимогам Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та Порядку проведення конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, затвердженого наказом ДБР №13 від 14.02.2018, а також кваліфікаційним вимогам, затвердженим наказом ДБР №30 від 16.03.2018.

Виходячи з наявних у справі доказів (ар.с.52-69 т.1), на час розгляду документів для участі у конкурсі (18.05.2018) досвід роботи позивача в галузі права після здобуття вищої освіти (30.05.2013) становив 4 роки 10 місяців 6 днів. Відповідно, на час подачі позивачем документів для участі у конкурсі (18.04.2018), досвід його роботи в галузі права після здобуття вищої освіти становив 4 роки 9 місяців 6 днів.

Крім того, виходячи із записів у трудовій книжці позивача (ар.с.52-53 т.1), позивач не має досвіду роботи у організації та проведенні оперативно-розшукових заходів або слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки відомості про роботу, наявні у його трудовій книжці, не містять записів щодо його трудової діяльності у органах Національної поліції, органах безпеки, органах, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органах державного бюро розслідувань, органах Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділі детективів, підрозділі внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (ст. 3, 223, 246 УПК), підрозділах кримінальної та спеціальної поліції, відповідних підрозділах Державного бюро розслідувань, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, управлінні державної охорони, органів доходів і зборів, органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, розвідувального органу Міністерства оборони України, Національного антикорупційного бюро України (ст. 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»), виключно які законодавчо наділені повноваженнями щодо організації та проведення оперативно-розшукової або слідчої (розшукової) та негласної слідчої (розшукової) діяльності. В свою чергу, наукова та викладацька діяльність позивача, на підтвердження якої останнім надано низку доказів (ар.с.130-133, 136-139 т.1), не підтверджує його відповідність кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності саме щодо наявності досвіду в організації та проведенні оперативно-розшукових заходів або слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.

Доводи суду щодо протиправності перевірки документів позивача, які підтверджують його фах та досвід роботи, після допуску його до участі у конкурсі для призначення на посаду у Територіальному управлінні ДБР, та прийняття рішення про визначення його переможцем конкурсу, тобто фактично під час прийняття рішення щодо призначення його на посаду, суперечать положенню ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», оскільки відповідно до цієї норми не може бути прийнята на посаду на конкурсній основі особа, яка за своїм професійним рівнем, з урахуванням кваліфікаційних вимог та критеріїв професійної придатності для зайняття посади, не спроможна ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.

Отже, допуск до участі у конкурсі для призначення на відповідну посаду у Територіальному управлінні ДБР особи, яка фактично як на дату подачі документів, так і на дату їх розгляду Конкурсною комісією №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у ДБР, не відповідала кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для зайняття відповідної посади, не свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача, що виразилась у відмові в призначенні на посаду саме з цих підстав.

Колегія суддів критично розцінює посилання суду першої інстанції на порушення процедури узгодження дій Директором ДБР під час відмови у призначенні позивача на посаду, а саме, недотримання вимог п.9 ч.1, ч.2 ст. 12 Закону України "Про Державне бюро розслідувань", згідно яких Директор ДБР реалізовує за погодженням із першим заступником та заступником Директора Державного бюро розслідувань рішення з питань призначення на посади та звільнення з посад директорів та заступників директорів територіальних органів ДБР. В даному випадку жодне з наведених рішень Директором ДБР не приймалось та ототожнення дії відповідача, яка виразилась у відмові в прийнятті на посаду, підстави якої фактично роз`яснено листом Директора ДБР №01-2102 від 07.09.2018 року, із зазначеними рішеннями, є безпідставним, оскільки приписами наведеного Закону не передбачено.

Також не відповідає вимогам цього Закону і висновок суду щодо наявності у Директора ДБР обов`язку оформлювати відмову у прийнятті на посаду відповідним наказом чи іншим розпорядчим актом. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже твердження щодо протиправності дій (рішень) суб`єкта владних повноважень без визначення нормативно-правового акту, вимогам якого такі дії (рішення) суперечать, є необґрунтованими.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приписами ч.2 ст. 317 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного бюро розслідувань - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі №160/9019/18 - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко