Справа № 820/6357/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р. № 820/6357/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - Бондар Д.О.,

представника відповідача - Лисенка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просило суд скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 10.07.2017 р. № .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 10.07.2017 р. № . Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" (пров. Пластичний, буд. 9,м. Харків,61177, ) судові витрати в загальному розмірі 7902,56 (сім тисяч дев`ятсот дві) грн. 56 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року по справі №820/6357/17 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 26.02.2019 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

15.04.2019 р. зазначену справу відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями передано у провадження судді Волошину Д.А.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суді від 17.04.2019 року прийнято адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення до розгляду та призначено підготовче засідання на 14.05.2019 р. о 14:00 год.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 16.07.2019 о 10:00 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно було здійснено донарахування ТОВ "АФАЛІНА" в перевіряємому періоді податку на додану вартість у розмірі 351225,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 175612,50 грн. згідно податкового повідомлення - рішення від 10.07.2017 р. № , оскільки, на думку позивача, в результаті проведення двох камеральних перевірок від 19.05.2017 р. та від 16.06.2017 р. стосовно одного й того самого питання та періоду, підприємству було двічі донараховано суму ПДВ - 351225,00 грн. та донараховано суму грошового зобов`язання підприємства з податку на додану вартість, що свідчить про порушення не тільки вимог Податкового кодексу України та Конституції України, але й прав підприємства. Таким чином, ТОВ "АФАЛІНА" подавши 19.04.2017 уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень-червень та листопад 2015 року, та в наступному врахувавши їх в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2017 року від 17.05.2017 №, діяв відповідно до вимог діючого законодавства та в межах строків, встановлених п.102.1 ст.102 ПК України. У зв`язку з чим просив скасувати оскаржуване податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 10.07.2017 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Згідно наданого до суду відзиву пояснив, що оскаржуване в даній справі податкове повідомлення - рішення № від 10.07.2017 р. є цілком законним та обґрунтованим, оскільки перевіркою встановлено, що платником в уточнювальному розрахунку за березень 2017 року від 17.05.2017 № збільшено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 16.1 та 16) на суму 351225,00 грн., (рядок 18) на суму ПДВ в розмірі 351225,00 грн., при тому, що відповідно даних ІС «Податковий блок» та ІС «Архів електронної звітності» по ТОВ "АФАЛІНА" відсутні уточнюючі розрахунки з ПДВ на збільшення суми рядку 21 у графі 6 за лютий 2017 року та інші податкові (звітні) періоди, надані протягом березня 2017 року.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 16.06.2017 головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області Гладкою Я.В. на підставі п. 200.10 ст. 200 Розділу V Податкового кодексу України була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2017 року ТОВ "АФАЛІНА".

За результатами перевірки було складено акт перевірки №4904/20-40-12-13-19/22701074 від 16.06.2017 р., за висновками якого встановлено порушення: п. 46.5 ст. 46, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та п.п. 7 п. 4 розділу V та п. 5 розділу VI Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21, в результаті чого завищено податковий кредит (рядок 17) та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до бюджету (рядок 18) на суму ПДВ в розмірі 351225,00 грн.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки №4904/20-40-12-13-19/22701074 від 16.06.2017 р. відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 10.07.2017 р. № , згідно якого визначена сума грошового зобов`язання підприємства з податку на додану вартість - за основним платежем 351225,00 грн., за штрафними санкціями - 175612,50 грн., всього 526837,50 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України, однак рішенням Державної фіскальної служби України №25018/6/89-98-11-01-02-25 від 02.11.2017 р. скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 10.07.2017 р. № - без змін.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 19.05.2017 контролюючим органом на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 20.01.2017 р. № 46-0 проведена камеральна перевірка уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок ТОВ "АФАЛІНА" за березень 2015 р. від 19.04.2017 р. №, за квітень 2015 року від 19.04.2017 р. № , за травень 2015 р. від 19.04.2017 р. № , за червень 2015 р. від 19.04.2017 р. № та листопад 2015 р. від 19.04.2017 р. № , за результатами якої складено акт перевірки №3862/20-40-12-01-22/22701074 від 19.05.2017 р.

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області були винесені податкові повідомлення-рішення:

- № від 09.06.2017 р., яким ТОВ "АФАЛІНА" визначена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість - за основним платежем 53669,00 грн., за штрафними санкціями - 26834,50 грн., всього 80503,50 грн.;

- № від 09.06.2017 р., згідно якого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2017 р. на загальну суму 351225,00 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення позивачем було оскаржено в судовому порядку. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 у справі №820/2802/17, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017, податкові повідомлення - рішення від 09.06.2017 № та № скасовано.

Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року по справі №820/2802/17, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 у справі №820/2802/17 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Як встановлено судом, ТОВ "АФАЛІНА" до складу податкового кредиту в уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень - червень та листопад 2015 року (за березень 2015 року від 19.04.2017 № , за квітень 2015 року від 19.04.2017 № , за травень 2015 року від 19.04.2017 № , за червень 2015 року від 19.04.2017 № та листопад 2015 року від 19.04.2017 №) включено до складу податкового кредиту суми ПДВ відповідно виписаних та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних на загальну суму податку в розмірі 404894,00 грн., у зв`язку з чим було зменшено позитивне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту (рядок 18) за березень - червень та листопад 2015 року на суму - 53669,00 грн. та збільшено суму від`ємного значення (рядок 21) на суму 351225,00 грн.

У зв`язку з вищевиявленими помилками, 17.05.2017 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2017 року, яким зменшено позитивне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту (рядок 18) за звітний період на суму 351225,00 грн., тобто, ТОВ "АФАЛІНА" подало 19.04.2017 уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень - червень та листопад 2015 року, та в наступному врахувало їх в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ від 17.05.2017 №, який подано, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2017 року.

Вказані фактичні обставини справи сторонами не заперечуються та встановлені судовим рішенням по вказаній справі, а тому, в силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства не підлягають доказуванню.

Розглядаючи вказану справу, з урахуванням висновків, викладених Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26.02.2019 по справі №820/6357/17, якою справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, суд враховує висновок Верховного Суду згідно якого зазначено про хибність висновків судів попередніх інстанцій щодо проведення відповідачем двох камеральних перевірок від 19.05.2017 та від 16.06.2017 стосовно одного й того самого питання та періоду, а також нарахування двічі ПДВ у сумі 351225,00 грн., та правильність правової позиції відповідача стосовно того, що предметом камеральних перевірок від 19.05.2017 та від 16.06.2017 були різні звітні періоди, різні уточнюючі декларації та встановлено різні порушення під час їх проведення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Приписами п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. (п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктом 76.3 статті 76 Податкового кодексу України передбачено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.116.1, 116.2 ст.116 Податкового кодексу України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

За одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200--1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200--1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Аналізуючи вищезазначені приписи податкового законодавства, суд приходить до висновку, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

Камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з акту камеральної перевірки від 16.06.2017 предметом перевірки були податкова декларація з ПДВ за лютий 2017 року від 20.03.2017 № та березень 2017 року від 20.04.2017 №8, уточнюючий розрахунок за березень 2017 року від 17.05.2017 №. За результатами перевірки було встановлено порушення вимог п. 46.5 ст. 46, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та пп. 7 п. 4 розділу V та п. 5 розділу VI Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, а саме порушення заповнення р.16.

Натомість, під час проведення камеральної перевірки 19 травня 2017 року предметом перевірки були уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за березень 2015 року від 19.04.2017 №, за квітень 2015 року від 20.05.2015 №, за травень 2015 року від 19.04.2017 №, за червень 2015 року від 19.04.2015 №, за листопад 2015 року від 19.04.2015 №. За результатами перевірки було встановлено порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 6 розділу ІV Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, а саме порушення заповнення р. 18 у зв`язку з включенням податкових накладних після спливу 365 календарних днів з дати їх складання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що камеральні перевірки від 16.06.2017 та від 19.05.2017 були проведені за різні звітні періоди, предметом перевірки були різні уточнюючі декларації та за наслідками проведених перевірок встановлено різні порушення.

Контролюючий орган в акті перевірки від 16.06.2017 № 4904/20-40-12-13-19/22701074 вказав, що ТОВ «Афаліна» в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень від 17.05.2017 № у графі 6 збільшено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду рядок 16.1 (значення рядка 21 попереднього звітного податкового періоду) та рядок 16 на суму 351225,00 грн., що відповідно призвело до збільшення суми податкового кредиту та зменшення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на суму 351225,00 грн., що є порушенням п. 46.5 ст. 46, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та пп. 7 п. 4 розділу V та п. 5 розділу VI Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21.

Суд зазначає, що позивачем жодних доказів наявності підстав та доказів правомірності відображення збільшення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 351225,00 грн. в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень від 17.05.2017 № , до матеріалів справи не надано.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та відображено в акті перевірки від 16.06.2017 № 4904/20-40-12-13-19/22701074, в податковій декларації з податку на додану вартість ТОВ "АФАЛІНА" від 20.03.2017 № за лютий 2017 року рядок 21 декларації складає 0 грн. В податковій декларації з податку на додану вартість ТОВ "АФАЛІНА" від 20.04.2017 № за березень 2017 року рядок 16 становить 0 грн., рядок 18 (позитивне значення рядок 9 - рядок 17 декларації з урахуванням уточнюючих розрахунків), яке сплачується до державного бюджету задекларовано у сумі 451336,00 грн., рядок 21 декларації складає 0 грн.

Натомість, в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень від 17.05.2017 № у графі 6 збільшено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду рядок 16.1 (значення рядка 21 попереднього звітного податкового періоду) та рядок 16 на суму 351225,00 грн.

Отже, виходячи з наведених показників декларацій, судом встановлено, що уточнюючі розрахунки з ПДВ на збільшення суми рядку 21 у графі 6 за лютий 2017 року та інші податкові (звітні) періоди, надані протягом березня 2017 року відсутні, а відображена сума 351225,00 грн. є тією ж сумою, що була відображена в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень-червень та листопад 2015.

Крім того, представником позивача не заперечується, що сума 351225,00 грн., яка в подальшому була врахована в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ від 17.05.2017 № є сумою, відображеною за податковий період березень - червень та листопад 2015 року, відповідно до якої рішенням суду встановлено неправомірність її декларування за 2015 рік, що відповідно до положень статті 78 КАС України, не підлягає доказуванню.

З огляду на що, суд погоджується з позицією відповідача щодо відсутності у позивача правових підстав для відображення у графі 6 від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 351225,00 грн.

Отже, фактичні обставини справи та матеріали перевірки свідчать, що в перевіряємий період позивачем допущено порушення вимог податкового законодавства, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржуване в даній справі податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 10.07.2017 р. № є цілком законним та обґрунтованим, прийнятим у межах повноважень, тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" (61177, м. Харків, пров. Пластичний 9, код 22701074) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська 46, код 39599198) про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 липня 2019 року.

Суддя Д.А. Волошин