Справа № 138/3055/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 138/3055/16-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Цибульський О.Є.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

18 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Залімського І. Г. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2019 року (суддя Цибульський О.Є.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання частково нечинними та скасування рішень сесії міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 з наступними позовними вимогами:

- визнати нечинними та скасувати п. 1.1 рішення 40 сесії 6 скликання Могилів-Подільської міської ради № 943 від 27.02.2014 в частині об`єднання земельних ділянок № 25 та № 27 та проходу (проїзду) до будинковолодіння АДРЕСА_1 в одну земельну ділянку для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації без погодження спільної межі з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

- п. 1.1 рішення 42 сесії 6 скликання Могилів-Подільської міської ради № 991 від 05.06.2014 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади міста у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні земельні ділянки) ОСОБА_3 на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 ;

- п. 1.1, п.1.2 рішення 43 сесії 6 скликання Могилів-Подільської міської ради № 1030 від 09.09.2014 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади міста у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні земельні ділянки) ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 та передачу безоплатно у приватну власність земельну ділянку за рахунок земель територіальної громади міста для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 ;

- cкасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09.10.2014, виданого на ім`я ОСОБА_3 ;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_1 ;

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , подала до суду першої інстанції заяву про закриття провадження в справі, у зв`язку з тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки даний спір не є публічно-правовим, а має приватноправовий характер.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2019 року закрито провадження у справі з огляду на те, що в даному випадку має місце спір про право. Відтак на думку суду, даний спір не є публічно-правовим, а випливає із майнових відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2019 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у цій справі спір про право відсутній, дослідженню підлягають оскаржуване рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, особи, наділеної владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, на предмет відповідності такого рішення критеріям, визначеними КАС України. Наголошує, що спір виник із публічно-правових відносин, у яких відповідач є суб`єктом владних повноважень, та відноситься до компетенції адміністративних судів, тобто має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом спору у цій справі є визнання недійсними деяких пунктів рішень сесій міської ради, а також скасування виданого на їх підставі свідоцтва про право власності та державної реєстрації цього права власності за третьою особою ОСОБА_3 на земельну ділянку. Тобто останні дві вимоги є пов`язаними з вимогою про визнання недійсними деяких пунктів рішень сесій міської ради, якими надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, затверджено проект землеустрою на земельну ділянку та передано її у власність ОСОБА_3 , і є похідними від такої вимоги. Спірні правовідносини обумовлені незгодою позивача ОСОБА_1 , яка є власником сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_1 , з правомірністю набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, до складу якої, за твердженням позивача, увійшов прохід до річки, а порушенням на думку позивача її права на користування цією частиною земельної ділянки для здійснення проходу та заїзду до її будинку.

Таким чином з позовних вимог позивача вбачається, що предметом розгляду в даній справі є законність набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку. На думку суду першої інстанції, вказане свідчить про приватноправовий характер спору.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення та закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що дана спір не є справою адміністративної юрисдикції.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції такий висновок суду ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, з урахуванням спірних правовідносин, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

На переконання колегії суддів, спір, що виник між сторонами, має розглядатися за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства.

Згідно п.10 ч.1 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

В даному випадку спір, за вирішенням якого позивач звернулася до суду, стосується її речового права на нерухоме майно та правомірності набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Також варто зауважити, що з моменту державної реєстрації у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку припиняються адміністративні відносини між відповідним органом місцевого самоврядування та особою, якій передано земельну ділянку у власність, і виникають приватноправові відносини, що характеризуються рівністю учасників.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що, в даному випадку обраний позивачем спосіб захисту порушених прав у сфері публічно-правових відносин, суперечить зазначеним вище положенням КАС та ЦК, оскільки даний спір стосується права власності на нерухоме майно.

Таким чином, даний спір не є публічно-правовим, а випливає із майнових відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки під час надання судом оцінки реєстраційним діям органів державної реєстрації прав на нерухоме майно, виникне питання щодо правомірності надання дозволу на право власності на спірну будівлю.

Враховуючи викладене, за суб`єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на те, що спірні правовідносини пов`язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду зокрема в постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 336/2177/17, 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16, від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16. Правових підстав відступити від вказаної позиції колегія не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведених обставин, норм процесуального права та правових позицій Верховного Суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, і, що провадження необхідно закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Залімський І. Г. Ватаманюк Р.В.