Справа № 480/1603/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 р.Справа № 480/1603/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

при секретарі судового засідання Машурі Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 (повний текст виготовлено 30.05.2019, головуючий суддя І інстанції Павлічек В.О., м.Суми) по справі № 480/1603/19 за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб - 668 233,77 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 430 404,02 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 236 947,56 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України - 882,19 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору - 31 535,70 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 8 884,26 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 20 931,40 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України -1 720,04 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року повернуто позовну заяву Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" в частині позовних вимог про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн.

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн.

Ухвалюючи рішення щодо повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 про залишення позовної заяви без руху виконано не в повному обсязі.

Не погодившись із даною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що оскільки апелянт не є платником єдиного внеску згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", то до нього не застосовуються норми спеціального Закону в частині строків звернення до суду (10-денний строк для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки)).

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від представник позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його перебуванням в щорічній відпустці з урахуванням періоду відпустки з 15.07.2019 по 31.07.2019 року, проте в підтвердження клопотання жодних доказів не надано.

З огляду на те, що явка сторін не визнана обов`язковою справа розглядається за відсутності сторін.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 залишено без руху позовну заяву Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скаування рішень та податкових повідомлень-рішень.

Підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що позивачем не надано до суду:

- доказів сплати судового збору за подання до суду позовної заяви або доказів неможливості сплатити судовий збір (довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідки з банків про залишок коштів на рахунках та доказів відсутності готівкових коштів),

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою і доказів поважності причин пропуску такого строку.

В подальшому, позивачем було надано до суду першої інстанції відповідне платіжне доручення.

Разом з тим, доказів подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою і доказів поважності причин пропуску такого строку матеріали справи не містять.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн. та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. виходив з того, що позивачем було пропущено десятиденний строк звернення до суду з позовною заявою в цій частині позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про встановлення десятиденного строку звернення до суду з такими позовними вимогами з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно із пунктом 1.1. статті 1 Податкового кодексу України, цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення Податкового кодексу України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Відтак, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI), строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2019 по справі № №802/983/18-а (провадження №К/9901/64845/18).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положеннями ч.1 ст.2 Закону № 2464-VI передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із ч.2 ст2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон № 2464-VI.

В силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону № 2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

В свою чергу, порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску передбачено положеннями ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI.

Так, положеннями абз.5-10 ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI передбачено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже, враховуючи поширення порядку, строків та процедури оскарження вимоги про сплату єдиного внеску на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів, вказаними законодавчими положеннями визначено порядок дій платника в частині непогодження із отриманим рішенням про застосування штрафних санкцій та строки вчинення відповідних дій щодо оскарження такого рішення.

З огляду на вказане, рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн. та № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. підлягають оскарженню у десятиденний строк з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи № 480/1603/19 не містять відомостей щодо часу отримання позивачем вищевказаних рішень Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 та № від 21.03.2019.

Положеннями ч.3 ст.2 КАС України закріплено основні засади (принципи) адміністративного судочинства, якими, зокрема, є верховенство права (відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави); рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у встановлені законом шляхи.

Відповідно до п.2 та 3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно із ч.1 ст.121 КАСУ суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, за правилами ч.3 ст.123 КАСУ, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вказане та відсутність у матеріалах справи відомостей про час отримання позивачем оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції передчасно повернуто позовну заяву Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн. та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн., без з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст.320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з прийняттям постанови про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.2, 229, 236, 241, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 по справі № 480/1603/19 задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 по справі № 480/1603/19 скасувати.

Справу № 480/1603/19 за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень та податкових повідомлень-рішень в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн. та визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 18 липня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка