Справа № 199/4227/19(2-а/199/147/19)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року м. Дніпросправа № 199/4227/19(2-а/199/147/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 р. (суддя Подорець О.Б.) в адміністративній справі №199/4227/19(2-а/199/147/19) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Колісніченка Андрія Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №1160497 від 19 травня 2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності ззгідно ч.1 ст.126 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що спірна постанова винесена з порушенням норм КУпАП, а також на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 р. позовну заяву задоволено. Суд визнав протиправною та скасував спірну постанову, закривши справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом INFINITI М37 н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Бригадна, в районі будинку 11, при зміні напрямку руху не вказав показник повороту, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР. Однак, спірна постанова була винесена за непред`явлення ОСОБА_1 посвідчення водія. Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовані його пояснення про відсутність посвідчення водія. Крім того, на позивача був складений протокол за ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції). Суд першої інстанції зазначений доказ об`єктивно не дослідив та не з`ясував усі обставини у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав на факт розбіжності в часі, який зазначений при складанні постанови ЕАВ №1160497, а саме - 06.56.53 години 2019 року та відеозапису, наданого УПП, де видно, що позивач вже у 05.50 годині 19 травня 2019 року знаходився у Соборному ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

У судовому засідання позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване. Позивач також просив суд врахувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2019 р. у справі № 201/6293/19, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, до суду не прибули.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

Постановою про адміністративнеправопорушення серії ЕАВ №1160497від 19.05.2019 поліцейським 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Колісніченко А.В. накладено на позивача адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у розмірі 425 гривень за порушення вимог п.2.4а ПДР України. Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 19травня 2019 року серії ЕАВ № 1160497 вбачається, що 19.05.2019 водій, керуючи транспортним засобом, при зміні напрямку руху не вказав показщик повороту, при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про ненадання відповідачем та представником третьої особи належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обгрунтованості спірної постанови.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправною спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідачем доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного проступку, за яке передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 126 КУпАП, суду не надано.

Доводи скаржника про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом з відеореєстратора, колегія суддів вважає неспроможними з наступних підстав:

Частиною 1 статті 126 КУпАП визначена відповідальність осіб за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає у тому, що особа вчиняє дії - керує транспортни засобом, у тому числі, без посвідчення водія, або відмовляється пред`явити посвідчення водія до перевірки.

Як свідчить зміст спірної постанови, ОСОБА_1 19.05.2019 06:56:53 м. Дніпро вул. Бригадна, 11, керуючи ТЗ, при зміні напрамку руху не вказав показщик повороту, при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4.а ПДР. Ст. 126 ч. 1 КУпАП (а.с.4).

Скаржник наполягає на тому, що обставина скоєння позивачем адміністративного правопорушення зафіксована на відеозапис, який судом першої інстанції проігноровано.

Колегією суддів досліджено відеозапис, який міститься в матеріалах справи (а.с.29). На диску наявні 13 файлів. Перший відеозапис починається 19.05.2019 о 05:45:34, останній закінчується 19.05.2019 о 06:42:24. На ньому зафіксовано спілкування працівниками Національної поліції з позивачем у приміщенні.

Доказів обставини керування позивачем транспортним засобом суду не надано. Крім того, як зауважував позивач, в постанові час скоєння ним адміністративного правопорушення визначений - 06:56:53, проте як з 05:45:34 він перебував у Соборному райвідділі поліції. Відповідачем, як і скаржником, на спростування цих доводів жодних пояснень не надано.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 р. в адміністративній справі №199/4227/19(2-а/199/147/19) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 липня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук