Справа № 320/5901/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5901/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1.,

від відповідача (апелянта): не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Києво - Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення начальника управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області № 1857 від 29.03.2016 про відмову у праві призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до положень ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня подачі заяви про призначення такої пенсії, тобто з 28.12.2015.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року позов задоволено. Крім того, суд першої інстанції вирішив вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка викладена у листах Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 03.10.2018 №476/Є-01 та від 29.12.2018 №729/Є-01.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається зокрема, на те, що судом першої інстанції порушено норми ст. 122 КАС України, оскільки позивач зараз оскаржує рішення прийняте органом пенсійного фонду ще у 2016 році, яке він мав прово оскаржити одразу після ознайомлення з ним, тобто також у 2016 році.

Разом з цим, звертає увагу суду, що станом на 2016 рік вказане рішення було правомірно прийняте Управлінням. При цьому, апелянт вважає, що оскільки позивачем оскаржувалось конкретне рішення 2016 року, то суд не повинен був виходити за межі позовних вимог, з огляду на те, що інші рішення Управління не відносяться до обставин даної справи.

За наведених обставин, відповідач стверджує, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Водночас, у судовому засіданні позивач пояснив суду, що з вимогами апелянта категорично не погоджується, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції правомірним та таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи явку уповноваженого представника до суду не забезпечив та про причини його неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надав.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 28.04.1986 по 02.05.1986 та в період з 08.09.1986 по 26.09.1986 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

24 грудня 1995 позивач отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. категорії 2, серії НОМЕР_1 , видане Київською обласною державною адміністрацією (а.с.6).

28 грудня 2015 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області з заявою про призначення/перерахунок пенсії, у якій просив призначити йому пенсію за віком (а.с.9).

Розглянувши вказану заяву позивача, Управлінням Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області 29 березня 2016 року було прийнято рішення № 1857 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане рішення мотивоване тим, що у довідці форми 122 №3 від 09.02.2011, виданої ТОВ "Агрофірма "Промінь" с. Козичанка Макарівського району Київської області, яка була подана позивачем до заяви про призначення пенсії, не назначені населені пункти чи об`єкти, на яких позивач проводив роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відсутні накази на прийняття та звільнення в 1986 році в члени колгоспу "Перше травня" с.Нові Опачичі.

Також у рішенні зазначено, що Управлінням Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області було зроблено запит №7200/02 від 28.12.2015 до Київської обласної адміністрації Головного управління праці та соціального захисту населення Управління захисту населення, постраждалого від Чорнобильської катастрофи про підтвердження статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії в 1986 році, на який відповіді про підтвердження статусу не надійшло.

За наведених обставин, управлінням Пенсійного фонду позивачу було роз`яснено, що він набуде право виходу на пенсію в 50 років та у разі незгоди із прийнятим рішенням щодо розглянутого питання воно може бути оскаржене в порядку встановленому законом (а.с.10-12).

Як вбачається з наявного у матеріалах справи рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 370/612/18 21 квітня 2019 року Комісією по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської обласної державної адміністрації на засіданні від було прийнято рішення не підтвердити гр. ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки первинним документами не підтверджено виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження. Відсутні фінансові документи про підвищену оплату праці за роботу в зоні відчуження. Також визнано посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС категорії 2 виданим безпідставно та таким, що підлягає вилученню (а.с. 13-15).

Не погоджуючись з вказаним рішенням Комісії в частині визнання безпідставно виданим та таким, що підлягає вилученню, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернувся до суду про визнання його протиправним та скасування.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 370/612/18, яке набрало законної сили 04.09.2018 позов ОСОБА_1 було задоволено: визнано протиправним та скасовано протокольне рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської обласної державної адміністрації від 21.04.2016 № 184 в частині визнання безпідставно виданим та таким, що підлягає вилученню, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

27 вересня 2018 позивач звернувся до голови комісії з припинення Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду ОСОБА_2 з заявою, у якій посилаючись на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 370/612/18, просив переглянути його заяву про вихід на пенсію зі зменшенням пенсійного віку та призначити йому пенсію з моменту подачі заяви до Управління ПФУ у Макарівському районі Київської області, тобто з 28.12.2015 (а.с.16).

У відповідь на вказане звернення, Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області листом від 03 жовтня 2018 №476/Є-01 повідомило позивачу про те, що для призначення пенсії йому необхідно звернутись до Макарівського відділу звернень громадян для написання заяви та надати рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 у справі №370/612/18 з відміткою про набрання постановою законної сили, прошитим та завіреним печаткою (а.с.16а).

Проте, позивач вирішив оскаржити рішення Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області № 1857 від 29 березня 2016 звернувшись 06 листопада 2018 року до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 13 років. З огляду на зазначене, та враховуючи, що перша заява про призначення пенсії була подана позивачем вже після виникнення у нього права на призначення пенсії, але в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, а саме 28 грудня 2015 року, суд дійшов висновку що Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі рішенням від 29 березня 2016 № 1857 протиправно та необґрунтовано відмовило позивачу у призначенні пенсії, а тому вказане рішення відповідача суд вирішив визнати протиправним та скасувати.

Крім того, оскільки судом було встановлено, що відповідач безпідставно та необґрунтовано відмовив позивачу у призначенні пенсії листами від 03.10.2018 №476/Є-01 та від 29.12.2018 №729/Є-01, суд першої інстанції визнав за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними відмови Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у призначенні позивачу пенсії, оформлені вказаними листами.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної норми передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, при визначенні початку перебігу строку на звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

При цьому, колегія суддів зазначає, що існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/201 ).

Як встановлено судом предметом даного спору є визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого ще у березні 2016 року.

Водночас, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише у листопаді 2018 року, тобто із пропуском шестимісячного строку, визначеного статтею 122 КАС України для його оскарження.

При цьому, як було встановлено колегією суддів, позивач був обізнаний про можливість оскарження прийнятого органом Пенсійного фонду рішення № 1857 від 29 березня 2016 та разом з цим про наявність поважних причин пропуску строку для оскарження цього рішення не вказує та клопотання про поновлення строку до суду не подавав.

Крім того, колегією суддів встановлено, що станом на момент прийняття управлінням Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області оскаржуваного рішення, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 у позивача вилучено не було, що також свідчить про відсутність перешкод для своєчасного звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Таким чином, судом встановлено, що з квітня 2016 року позивач мав реальну можливість оскаржити у судовому порядку рішення начальника управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області № 1857 від 29.03.2016 про відмову у праві призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте, звернувся до суду із відповідним позовом лише у листопаді 2018 року.

Отже, з огляду на те, що колегією суддів не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду та враховуючи дату подачі адміністративного позову, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Статтею 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Положеннями ст. 315 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно із ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено жодних доказів поважності причин такого пропуску, тому заявлений позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович