Справа № 2-а-191/09/0603
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 2-а-191/09/0603

22 липня 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Біла Л.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Разом з апеляційною скаргою позивачем подано заяву про поновлення та продовження строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог ст.ст. 295, 296 КАС України, суд дійшов висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи встановлено, що рішення суду першої інстанції прийнято 16 січня 2019 року в порядку письмового провадження (т. 6 а.с. 43-44). Апеляційну скаргу подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 01 липня 2019 року.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що супровідним листом від 10.06.2019 йому було направлено копію рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року простим, а не рекомендованим листом, який ним отримано 27.06.2019. Тобто, скаржник вказує на те, що пропуск строку звернення до суду зумовлений надсиланням копії оскаржуваного судового рішення лише через шість місяців після його винесення, а відтак, на його переконання, є поважною причиною для поновлення такого строку.

З даного приводу суд зауважує, що відповідно до матеріалів справи, копію рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року надіслано рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 24 січня 2019 року, що підтверджується супровідним листом №1409/19 (т. 6 а.с. 46).

В матеріалах справи також наявний конверт, з відміткою про те, що поштове відправлення, в якому містилось рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року, не вручено адресату - ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням термінів зберігання. Вказаний конверт з рекомендованим повідомленням повернувся до суду першої інстанції 15.02.2019 (т. 6 а.с. 50-51).

При цьому, позивач ще 15.04.2019 звертався до суду першої інстанції із клопотанням про надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, на яке листом від 23.04.2019 йому було повідомлено про можливість ознайомитись з матеріалами справи (т. 6 а.с. 52-53).

23.05.2019 позивач звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з заявою про надання копій необхідних процесуальних документів, які просив направити простою кореспонденцією (т. 6 а.с. 54).

На виконання вимог вказаної заяви, супровідним листом від 10.06.2019 позивачу направлено копії процесуальних документів, в тому числі, копію рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року.

Таким чином, наявні у справі докази підтверджують, що вперше позивачу було надіслано рекомендованим листом копію оскаржуваного судового рішення ще 24 січня 2019 року, яке не було вручено ОСОБА_1 з незалежних від суду підстав.

В свою чергу, п.п. 6, 7 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує особу, яка бере участь у справі (учасника справи) діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання обов`язків, встановлених законом або судом.

Таким чином, позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вищевказаних вимог процесуального закону для чого, яка особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії". Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

Суд звертає увагу на те, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку відповідно до ст. 295 КАС України може бути лише наявність поважних причин пропуску такого строку.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

В даному ж випадку, пропуск строку на апеляційне оскарження спричинено неотриманням з незалежних від суду причин копії рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року та за відсутності належної реалізації позивачем права на ознайомлення з матеріалами справи, а також за наявності відповідних роз`яснень про можливість ознайомитись з матеріалами справи у канцелярії суду першої інстанції (т. 6 а.с. 53, 57). Вказані обставини не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд також враховує, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року надіслано судом 17.01.2019, зареєстровано 18.01.2019 та оприлюднено 23.01.2019, тобто ОСОБА_1 мав можливість дізнатися про результат розгляду поданої ним позовної заяви, однак протягом більше ніж шість місяців не вчиняв жодних процесуальних дій щоб дізнатися про стан розгляду даної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11 липня 2019 року у справі №185/1555/17(2-а/185/170/17).

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; пункт 57 рішення) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany, № 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, № 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, № 326/03.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine, заява № 8371/02, пункт 27, та "Трух проти України" (ухвала) (Trukh v. Ukraine, заява № 50966/99, де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В даному випадку, апеляційна скарга подана зі спливом значного проміжку часу, а саме понад шість місяців з моменту винесення оскаржуваного судового рішення, попри обізнаність позивача з наявністю відкритого провадження за його позовною заявою по даній справі.

Щодо посилання позивача на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року, якою надана оцінка поважності підстав пропуску строку через невчасне направлення копії судового рішення, як на обставину, яка, на думку позивача, не підлягає доказуванню, то суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, в контексті даної справи обставини пропуску строку на апеляційне оскарження виникли у позивача в 2019 році, а відтак вимоги ч. 4 ст. 78 КАС України не можуть бути застосовані до ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2011 року.

За змістом ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо неповажності підстав пропуску строку апеляційного оскарження. Зазначені недоліки можуть бути усунені шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на підтвердження викладених обставин.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Так, в апеляційній скарзі містяться вимоги до суду апеляційної інстанції, суть яких зводиться до того, щоб скасувати рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до того самого суду першої інстанції, але в іншому складі, а також вимога роз`яснити судді першої інстанції норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення визначені ст. 315 КАС України.

Враховуючи, що позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, то згідно з п.п. 2, 3, 5 за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Натомість, положеннями ч. 3 ст. 312 КАС України визначено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Тобто, норми ст. 315 КАС України не передбачають повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до того самого суду першої інстанції, але в іншому складі, оскільки позивач оскаржує рішення суду, а не ухвалу, яка б входила до переліку, визначеного ст. 312 КАС України.

Більше того, вищенаведені норми процесуального права не наділяють суд апеляційної інстанції повноваженнями щодо роз`яснення судді суду першої інстанції норм процесуального права.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги позивача є незрозумілими та такими, що не узгоджуються з вимогами ст.ст. 296, 315 КАС України.

Враховуючи те, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додаються копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом направлення до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, вимоги якої повністю відповідали б положенням КАС України з наданням копії виправленої апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вказані судом обставини щодо невідповідності апеляційної скарги вимогам ст.ст. 295, 296 КАС України створюють перешкоди для відкриття апеляційного провадження, то апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням особі, яка подала апеляційну скаргу, строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року у справі за адміністративним ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі залишити без руху.

2. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, вказавши інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів;

- надати до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, вимоги якої приведені у відповідність до повноважень суду апеляційної інстанції, визначені КАС України;

- надати до суду апеляційної інстанції копії виправленої апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

3. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

4. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Біла Л.М.