Справа № 200/6044/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. Справа№200/6044/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (відповідач 1) та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (відповідач 2) про визнання протиправними постанови і дій та зобов`язання вчинити дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання протиправною постанови Ізюмського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 26.05.2015 № 2016/28306/28306/19 про припинення виплати щомісячної грошових сум з 26.05.2015 через закінчення терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; визнання протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення щодо не нарахування та невиплати позивачу раніше призначених страхових виплат з 26.05.2015 по 01.11.2018; зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення нарахувати та виплатити страхові виплати з 26.05.2015 по 01.11.2018 із коригуванням у зв`язку зі зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України "Про оплату праці"; зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів.

Згідно викладеного в позові припинення виплати страхових виплат відповідачем є порушенням гарантованого Конституцією України права на соціальний захист, яке включає, зокрема, право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Позивач вважає, що до правовідносин, пов`язаних із виплатою страхових виплат не можуть застосуватися положення підзаконних нормативно-правових актів, оскільки вони звужують та обмежують права громадянина, що не відповідає засадам законодавства та Конституції України. Позивач зазначив, що виплати мають бути поновлені, оскільки таку виплату припинено з підстав, що не передбачені статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідачем 1 у відзиві на позов зазначено, що виплати позивачу припинена у зв`язку з закінчення дії довідки внутрішньо переміщеної особи. В подальшому, із заявою про продовження виплат позивач не звертався, у зв`язку із чим підстав для задоволення його вимог немає.

10.06.2019 від відповідач 2 до суду надійшов відзив, де зазначено про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, оскільки пунктом третім розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України. Такими актами є постанови КМУ від 05.11.2014 № 637, від 08.06.2016 № 365, від 01.10.2014 № 509, від 07.11.2014 № 595, від 10.10.2014 № 531. З аналізу наведених актів та приписів постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20 вбачається, що внутрішньо переміщені особи мають право на отримання виплат у робочих органах фонду за місцем перебування на підставі довідки внутрішньо переміщеної особи. Постановою від 01.11.2018 відповідачем 2 продовжено виплати позивача на підставі його заяви з місяця, у якому така заява надійшла. Щодо виплати заборгованості за минулий період вказано, що її виплату може бути здійснено лише після прийняття окремого порядку.

Сторони до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 11.05.2019 позов залишено без руху. Ухвалами від 27.05.2019 позивачу відстрочено сплату судового збору, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 12.06.2019, яке відкладено на 15.07.2019.

Через неявку представників сторін до судового засідання справу розглянуто на підставі частини 3 статті 194, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 23.07.2019 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Згідно довідки від 02.11.2017 № 1419-114424 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач має третю групу інвалідності, згідно виписки з акту огляду МСЕК позивачу встановлено втрату певного відсотку працездатності.

Через ушкодження здоров`я та часткову втрату працездатності внаслідок отриманого трудового каліцтва позивач взятий на облік як потерпілий і отримувач страхової виплати відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Позивач перебував на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ізюмському районі Харківської області (ВВД ФСНВУ в Ізюмському районі Харківської області), де отримував страхові виплати по 25.05.2015 включно. Постановою ВВД ФСНВУ в Ізюмському районі від 26.05.2015 № 2016/28306/28306/19 позивачу припинено страхові виплати з 26.05.2015 через закінчення терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВВД ФСНВУ в Ізюмському районі Харківської області () 05.10.2017 припинено, а його правонаступником є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області ().

За наслідком розгляду поданої ОСОБА_1 заяви, яка прийнята Бахмутським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області 25.10.2018 за № 4834/03-02, останнім 01.11.2018 прийнято постанову № 0502/21115/21115/24 про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати з жовтня 2018 року безстроково. Як вбачається з наданої відповідачем 2 довідки про доходи позивача, ним отримано страхові виплати за жовтень-листопад 2018 року у листопаді 2018 року, з грудня 2018 року позивач отримує поточні виплаті.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на соціальних захист у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності від нещасного випадку на виробництві передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі за текстом ЗУ № 1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

За приписами ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу (п. 2 чинного на час прийняття постанови від 26.05.2015 про припинення позивачу виплат Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20).

Пунктом третім розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Постанови КМУ від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

У той же час, згідно зі статтею 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту.

Закон, який би передбачав право відповідача на припинення позивачу страхових виплат з підстав закінчення дії довідки ВПО, не приймався.

Підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається відповідач як підставу припинення страхових виплат, не є законами, а тому, не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд звертає увагу, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон № 1382-IV), не може позбавляти її права на отримання страхових виплат.

Отримання позивачем страхових виплат не може фактично ставитись в залежність від місця проживання особи, наявність чи відсутність довідки про взяття особи на облік як внутрішньо переміщеної, де визначена адреса її фактичного місця проживання.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або «інші права», як це зазначено у ст. 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи. Вказаний Закон встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Разом з тим реалізацію прав позивача протиправно обмежено залежністю від наявності/відсутності довідки внутрішньо переміщеної особи.

За викладеним у рішенні Європейського Суду з прав людини «Пічкур проти України» виплата соціальних платежів сама по собі не може ставити осіб, які проживають у різних країнах, у відносно схоже становище, оскільки будь-яка система соціального забезпечення, включаючи пенсійне забезпечення, у першу чергу створена для забезпечення певних мінімальних стандартів рівня життя осіб, що проживають у відповідній країні, та обслуговування їхніх потреб. Більше того, важко зробити якесь правильне порівняння між пенсіонерами, що проживають у відповідній країні, та тими, які проживають в іншому місці, через низку економічних та соціальних відмінностей, що застосовуються залежно від країни.

Практикою Суду встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях.

Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України на відповідача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про недоведення відповідачем 1 правомірності припинення позивачу страхових виплат з 26.05.2015 на підставі постанови ВВД ФСНВУ в Ізюмському районі Харківської області від 26.05.2015 № 2016/28306/28306/19 через закінчення дії довідки внутрішньо переміщеної особи, що свідчить про протиправність останньої та наявність підстав для задоволення відповідних позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України для ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати постанову ВВД ФСНВУ в Ізюмському районі Харківської області від 26.05.2015 № 2016/28306/28306/19 про припинення позивачу страхових виплат з 26.05.2015.

У той же час, як вже зазначалось, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку.

Станом на теперішній час, позивач перебуває на обліку та отримує страхові виплати у Бахмутському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, починаючи з виплат за жовтень 2018 року.

Враховуючи протиправність зміни в бік звуження на підставі підзаконних нормативно-правових актів прав громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили та недопустимість дискримінації, суд не приймає до уваги посилання відповідача 2 на приписи п.п. 3.7-3.9 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 12.12.2018 № 27, відповідно до яких: «Щомісячні страхові виплати внутрішньо переміщеній особі продовжуються (відновлюються) на підставі рішення Комісії з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постанови про продовження раніше призначених страхових виплат. Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду», а також п. 15 Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365, відповідно до якого: «Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України».

Беручи до уваги наведене та враховуючи протиправність припинення позивачу страхових виплат з 26.05.2015 суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача 2 щодо нездійснення позивачу страхових виплат в частині періоду з 26.05.2015 по 30.09.2018.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача 2 обов`язку по здійсненню позивачу страхових виплат з 26.05.2015 по 30.09.2018, а отже вимоги позивача про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити страхові виплати підлягають задоволенню в частині цього періоду.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача 2 щодо ненарахування позивачу страхових виплат та зобов`язання їх нарахувати суд зауважує, що доказів того, що відділенням не нараховувались позивачу страхові виплати в матеріалах справи немає. Крім цього, відповідач 2 посилався на те, що заборгованість, яка виникла у період нездійснення страхових виплат, обліковується у відділенні. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

Стосовно позовних вимог про здійснення страхових виплат із коригуванням у зв`язку зі зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України "Про оплату праці", та нарахуванням і виплатою компенсації за втрату частини доходів суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 47 Закону України № 1105-XIV передбачено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Оскільки страхові виплати не проведені з вини Фонду, на підставі викладеного вони підлягають виплаті без обмеження протягом будь-якого строку.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадить відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, компенсація втрати частини доходів у зв`язку із невиплатою являє собою передбачене ч. 1 статті 47 Закону № 1105- XIV коригування страхової виплати у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок компенсації).

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.п. 4-5 Порядку компенсації сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Під доходами у вказаному Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої № 1105-XIV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі відділенням Фонду) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року по справі № 523/1127/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Таким чином, оскільки страхові виплати за період з 26.05.2015 по 30.09.2018 не здійснені у встановлені терміни з вини відповідача 2, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання останнього здійснити позивачу страхові виплати із коригуванням у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Відтак, позов підлягає задоволенню частково.

Пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії та сплатити заборгованість підлягає негайному виконанню в частині виплати пенсії за один місяць.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене суд вважає за можливе покласти на відповідачів судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Судом при відкритті провадження у справі відстрочено сплату судового збору позивачу, враховуючи що та немайновий характер заявлених позивачем вимог, судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, а саме - по 384,20 грн. з кожного.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (61200, Харківська обл., місто Харків, майдан Конституції, будинок 1, Палац праці, 3 під`їзд, 4 поверх, ) та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, код ЄДРОПУ 41325231) про визнання протиправними постанови і дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ізюмському районі Харківської області від 26.05.2015 № 2016/28306/28306/19 про припинення ОСОБА_1 страхових виплат з 26.05.2015.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо нездійснення ОСОБА_1 страхових виплат за період з 26.05.2015 по 30.09.2018.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити страхові виплати ОСОБА_1 за період з 26.05.2015 по 30.09.2018 із коригуванням у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду у межах суми страхових виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області судові витрати в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь Державного бюджету України за наступними реквізитами: стягувач - Державна судова адміністрація України, рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області судові витрати в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь Державного бюджету України за наступними реквізитами: стягувач - Державна судова адміністрація України, рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик