Справа № 214/3295/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3295/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/3295/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Корнієнка Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що 27.04.2019 року відносно нього старшим лейтенантом поліції Корнієнком Є.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1102696. Однак, з вищезазначеною постановою позивач не згоден за таких підстав, 27.04.2019 року о 09 годині 45 хв. він зупинився на забороняючий сигнал основного і дублюючого світлофорів, встановлених перед перехрестям із проспектом Гагаріна по вул. Єсеніна між будинками № 15 та 17 проспекту Гагаріна. Окрім його машини та машини патрульної машини жодного іншого учасника дорожнього руху не було.

На вимогу поліцейський він відразу зупинився напроти будинку 15 по проспекту Гагаріна. Не зрозуміло відрекомендувавшись, співробітники патрульної поліції повідомили його, що він порушив правила дорожнього руху, а саме - не зупинився перед світлофором, щоб бачити сигнал, та створив перешкоду пішоходам, чим порушив п. 16.3 ПДР України.

Він також звертає увагу суду, що дане перехрестя обладнане основним транспортним світлофором і дублюючим транспортним світлофором. Причому, дублюючий світлофор встановлений лише для потоку машин, що рухаються в напрямку проспекту Гагаріна по вул. Єсеніна від вул. Ярослава Мудрого. Впевнений, що обкладання дублюючим транспортним світлофором тільки даного під`їзду до перехрестя із проспекту Гагаріна, на якому ніби то він і порушив правила дорожнього руху, зумовлене ти, що основний транспортний світлофор по суту «утоплений» в глиб вулиці Єсеніна, а саме - розташований на відстані не менше 12-15 метрів від проїзної частини.

Також зазначає, що відповідач у постанові вказує на те, що він порушив п 16.3 ПДР України, а саме - здійснив заїзд за світлофор та не зупинився перед ним так, щоб бачити сигнал світлофора, чим створив перешкоду пішоходам.

Разом з тим, згідно п. 16.1 Розділу 16 ПДР України «Проїзд перехресть» перехрестя, де черговість проїзду визначена сигналами світлофора чи регулювальником, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету. Тобто, порушення водієм транспортного засобу п. 16.3 Розділу 16 ПДР України «Проїзд перехресть» настає у випадку ненадання переваги у русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній ( головній) дорозі на нерегульованому перехресті. Але перехрестя проспекту Гагаріна із вулицею Єсеніна в той час ( о 03-47 год. ) було регульованим, так як він зупинився на забороняючий сигнал основного і дублюючого світлофорів, при чому не менш ніж за 10 метрів до проїзної частини.

14 червня 2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

З вищезазначеного відзиву вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав.

Так ним, під час патрулювання 27 квітня 2019 року близько 03 год. 55 хв. у м. Кривому Розі по пр. Гагаріна, 15 був помічений транспортний засіб ВАЗ 21063, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який заїхав заїзд за світлофор та не зупинився перед ним так щоб міг бачити сигнал світлофору, чим створив перешкоду пішоходам.

Після того, як були помічені ознаки того що позивач порушив ПДР останній був ним зупинений. Після того, він підійшов до автомобіля, представилася згідно з п.3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», після чого згідно з п. 1.1 та п.2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» повідомив про причину зупинки. Після того попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Під час розгляду справи позивачу було запропоновано ознайомитися з доказами, позивач погодився та пояснив «да я вижу». Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог правил проїзду перехресть, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1102696 від 27.04.2019 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та КУпАП.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 КУ, що зафіксовано на відео на 05.20 хв. право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовну заяву підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена по дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 1102696 від 27.04.2019 року о 03-47 годині водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив заїзд за світлофор та не зупинився перед ним так щоб міг бачити сигнал світлофора чим створив перешкоду пішоходам та порушив п. 16.3 ПДР України ( а.с.16).

Крім того, судом було оглянуто долучений відповідачем до відзиву відеозапис.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 21063, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який здійснив заїзд за світлофор та не зупинився перед ним так щоб міг бачити сигнал світлофору, чим створив перешкоду пішоходам.

Факт керування транспортний засіб ВАЗ 21063, з державним номерним знаком НОМЕР_1 27 квітня 2019 року о 03-55 год. по проспекту Гагаріна, 15 в м. Кривому Розі позивачем не оспорюється.

З урахуванням висновків ВС висвітлених в постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 524/4247/17 наданий до суду відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки свідчить про порушення позивачем вимог 16.3 ПДР України та спростовує доводи щодо відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В пункті 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 8.10 Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засобі перед дорожньою розміткою 1.12 або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнал, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил в тому числі порушення правил проїзду перехресть тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем (а.с. 36).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 в порушення вимог передбачених п. п. 12.1; 13.1 ПДР України не врахував швидкість руху та дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, порушив п.п 16.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 122 ч. 2, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Корнієнка Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Відомості про сторін справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , інспектор полку патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП старший лейтенант поліції, вул. Волгоградська 11, м. Кривий Ріг Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.В. Ткаченко