Справа № 540/2447/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2447/18
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта Димченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі Митниця ДФС) в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2018/000015/2 від 01.11.2018 року;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.11.2018 року № UA508030/2018/00059.

В обґрунтування позову зазначив, що при проведенні процедури розмитнення автомобіля, який був ввезений для особистих потреб, митний орган безпідставно вимагав надати додаткові документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларант наполягає, що ним надано усі документи, які підтверджують митну вартість такого товару і дані документи не містили розбіжності, ознаки підробки. Натомість, на його думку, в цих документах присутні відомості, що підтверджували складові митної вартості товарів.

Отже, позивач вважає, що відповідачем, в порушення приписів Митного кодексу України, для визначення митної вартості ввезеного транспортного засобу, неправомірно було взято за основу систему оцінки транспортних засобів «SchwackeNet» та проведено розмитнення за резервним методом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року позов задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав до митного органу всі документи, які підтверджують заявлену в декларації митну вартість товару, однак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що подані документи є недостатніми чи такими, які викликають сумніви щодо їх достовірності.

Дослідивши, наданий позивачем у судове засідання касовий чек від 25.10.2018 року про оплату придбаного авто, суд зазначив, що у ньому в позиції «надходження платежу за рахунком 7275», де зазначена ціна 4 999 євро співпадає з позицією, що зазначена в рахунку - фактурі (інвойсі) F 7275 від 25.10.2018 р., де також вказана аналогічна ціна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги митний орган зазначив, що суд, при вирішенні спору, не врахував вимоги ст.368 Митного кодексу України, якою передбачено, що фактурна вартість товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України для особистих цілей може бути підтверджена лише документами роздрібної торгівлі, які містять відомості про вартість таких товарів (касові, товарні чеки, банківські документи про перерахування коштів), тобто, документи, які підтверджують оплату придбаного товару. Однак, декларант касовий чи товарний чек або інший документ, який підтверджує вартість товару, митному органу не надав.

З огляду на викладене, відповідач зазначив, що за допомогою системи оцінки транспортних засобів «SchwackeNet» митним органом було отримано звіт про оцінку, задекларованого позивачем, транспортного засобу, згідно з якою вартість задекларованого автомобіля складає 8400 євро. При цьому, до уваги бралась інформація щодо базової та додаткової комплектації автомобіля, його технічні характеристики, термін експлуатації та пробіг, що відповідає вимогам, визначеним пп. (с) Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947).

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи. Надав суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі

Фактичні обставини справи.

25.10.2018 року ОСОБА_1 придбав у резидента Австрії транспортний засіб легковий автомобіль марки VW, «PASSAT».

01.11.2018 року позивачем до митного оформлення було подано на митний пост Херсон Центральний митну декларацію № UА508030/2018/006652 на товар «Автомобіль легковий марки VW, модель «PASSAT» 1 шт., що був у користуванні, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , з дизельним двигуном потужністю 103 кВт, з робочим об`ємом циліндрів двигуна 1968 куб. см., тип кузова універсал, колісна формула 4х2, загальна кількість місць для сидіння 5, календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2014. Виробник «Volkswagen AG Germany», країна виробник Німеччина.

Митна вартість товару була визначена позивачем із застосуванням основного методу за ціною договору (контракту) 4990 євро.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митного органу подані наступні документи:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 25.10.2018 року А42186199 та від 01.10.2013 року ЕЕ826425;

- акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.10.2018 року UA305260/2018/002111;

- висновок про проходження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом від 29.10.2018 року АВ-485;

- рахунок - фактура (інвойс) від 25.10.2018 року F7275;

- калькуляцію транспортних витрат б/н від 01.11.2018 року;

- копію митної декларації країни відправлення від 25.10.2018 року №18АТ700200ENWYDLT4;

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.003.009697-18.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, орган доходів і зборів дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи не містять усіх необхідних даних та не усі відомості та розрахунки щодо заявленого до митного оформлення товару підтверджені.

Так, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої позивачем митної вартості у розмірі 4990 євро, оскільки не надано:

- висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, які б містили у якості порівняльної інформації відомості про вартість авто з максимально наближеними характеристиками;

- банківських платіжних документів, що стосуються товару та які б містили реквізити для його ідентифікації;

За допомогою системи оцінки транспортних засобів «SchwackeNet» митним органом отримано звіт про оцінку вказаного транспортного засобу від 01.11.2018 року №000323/27904381. Відповідно до отриманої інформації вартість даного автомобіля складає 8400 євро.

01.11.2018 року суб`єкт владних повноважень направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів, в якому пропонувалось надати банківські платіжні документи щодо оцінюваного товару.

Оскільки позивачем такі документи надані не були, митним органом було повідомлено позивача про неможливість застосування основного методу та послідуючих методів, а тому митну вартість визначено із застосуванням резервного методу згідно з наявною інформацією.

01.11.2018 року Митницею ДФС було прийнято рішення №UА508000/2018/000015/2, яким було здійснено коригування митної вартості товару і відповідно збільшено розмір суми зі сплати обов`язкових платежів з 4990 євро до 8500 євро (в тому числі транспортні витрати 70 євро та витрати по страхуванню 30 євро).

Також складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508030/2018/00059.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 49 Митного кодексу України (далі МК України): митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч.3 ст. 53 МК України).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст. 53 МК України).

Поряд з цим, Митний кодекс містить також і спеціальний розділ 12 «Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами», який містить спеціальні норми і вимоги щодо переліку документів, які подаються громадянами при переміщенні товарів через митний кордон України для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності (ч.1 ст.364 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості (ч.3 ст.368 Митного кодексу України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст. 54 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч.2 ст. 54 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу (ч.3 ст. 54 МК України).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст. 54 МК України).

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 ст. 54 МК України).

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч.1 ст. 57 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст. 57 МК України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст. 57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст. 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч.8 ст. 57 МК України).

Логічним висновком, за аналізом наведених правових норм, буде судження, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові, а митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Основним документом у спірних правовідносинах, який підтверджує митну вартість товару, є, зокрема, банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, що були надані декларантом для митного оформлення колегія суддів встановила, що вони не містять усі необхідні дані, що давали можливість контролюючому органу встановити заявлені декларантом числові значення складових митної вартості товару і їх перелік не відповідав вимогам ч.2 ст.53 МК України, оскільки банківський платіжний документ щодо оцінюваного товару був відсутній у наведеному переліку.

Не можна вважати правильною позицію суду першої інстанції, що платіжний документ, наданий позивачем у процесі розгляду справи, підтверджує митну вартість, що вказана у декларації, адже, в ньому загальна вартість транспортного засобу з урахуванням ПДВ та інших платежів складає 6 408 євро (а.с.119).

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач надав недостовірні дані, щодо митної вартості товару, який підлягав розмитненню.

Проте, митний орган, не маючи в розпорядженні вказаного документа, не міг розрахувати митні платежі, саме з указаної суми, а тому, останнім правомірно було здійснено розмитнення на підставі системи оцінки транспортних засобів «SchwackeNet».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що посадовими особами Митниці ДФС у повній мірі реалізовані повноваження, регламентовані статтями 53, 54, 55, 57 Митного кодексу України, в частині проведення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості, обґрунтованості підстав для витребування додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості імпортованого товару та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не довів обставини, що мають значення для справи, які визнав встановленими.

За таких умов, відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 19.07.2019 року.