Справа № 1.380.2019.003623
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003623
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 липня 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області про зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області (далі - Відповідач), в якому просить:

- встановити неправильність запису в акті цивільного стану про народження під № 437 складеного 30 червня 1971 року відділом державної реєстрації актів цивільного Ровеньковського міського управління юстиції в Луганській області в написанні дати народження ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Личаківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області внести зміни до актового запису цивільного стану під № 437 про народження ОСОБА_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного Ровеньковського міського управління юстиції в Луганській області 30 червня 1971 року, зазначивши дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись із поданою позовною заявою, суддя встановила, що така не підсудна Львівському окружному адміністративному суду, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, зокрема, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

При цьому під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звертаючись із заявою до Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області, мала намір внести зміни до актового запису про дату її народження. Відповідачем складений висновок № 71/16.4-62 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 31.05.2019, в якому відмовлено заявниці у внесенні змін до актового запису про народження №437 від 30.06.1971, у зв`язку з відсутністю паперового носія актового запису та відсутністю документів, що підтверджують дату народження дитини (медичне свідоцтво про народження).

З аналізу наведеного, суддя вважає, що спірні правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем, пов`язані з бажанням Позивача внести зміни до актового запису про її народження №437 від 30.06.1971.

Суддя зазначає, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (частини 1, 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі -Правила).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з приписами частини 1, 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Вищезазначена правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі №807/45/17, в якій безпосередньо розглядалось питання предметної юрисдикції цієї категорії справ. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 03.07.2019 справа №822/1824/16. Вказана правова позиція в силу приписів пункту 5 статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач звернулась до суду для забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина 1 статті 273 ЦК України), а саме для відображення в актовому записі про її народження №437 від 30.06.1971 вірної дати народження.

Разом з тим, Позивачем не оскаржується відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення зміни до такого актового запису. Також позивачем не піднімаються питання відносно додержання відповідачем процедури розгляду та прийняття відповідного рішення, а міститься лише позовна вимога про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану про народження позивача в частині дати народження та зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису.

З огляду на вищевикладені обставини суддя дійшла висновку, що спір між сторонами виник не у зв`язку з реалізацією Відповідачем владно-управлінських функцій, а саме у зв`язку із бажанням Позивача встановити факти, що мають юридичне значення для можливості вчинення нею подальших юридично значимих дій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції місцевих загальних судів, розглядаються ними в порядку окремого провадження за приписами Цивільного процесуального кодексу України та належить до юрисдикції місцевих загальних судів. Положеннями частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 зазначеної статті Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, адміністративний суд на даний час позбавлений повноважень зобов`язувати органи реєстрації актів цивільного стану вносити зміни, доповнення або виправлення, які фактично змінюють або встановлюють інші дати, ніж ті, що вказані у актових записах, оскільки не встановлює юридичні факти.

На підставі вищезазначеного суддя вважає, що у цій справі існує невирішений спір про встановлення обставин, що підтверджують або спростовують правильність інформації у актовому записі щодо дати народження. Залежно від встановлених обставин та юридичних фактів у подальшому може бути вирішене питання про правильність або неправильність актових записів та зобов`язання Відповідача внести зміни (виправлення) до них.

З огляду на викладене, суддя вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення неправильності запису в актовому записі та зобов`язання Відповідача внести зміни до актового запису не підлягають розгляду в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки предметно віднесені до цивільної юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суддя керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України, відмовляє у відкритті провадження у справі ОСОБА_1 до Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області про зобов`язання до вчинення дій.

Керуючись статтями 170, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області про зобов`язання до вчинення дій.

Роз`яснити Позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною вимогою не допускається.

Роз`яснити Позивачу, що розгляд такого спору належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Мричко Н.І.