Справа № 644/5738/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 р.Справа № 644/5738/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сніжка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Глібко О.В., пр. Орджонікідзе, 7, м. Харків, Харківська, 61007, повний текст складено 09.04.19 року по справі № 644/5738/17 за позовом ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області , Вільхівського сільського голови Ємець Юрія Івановича про визнання незаконними дії відповідача, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, Вільхівського сільського голови Ємець Юрія Івановича про визнання незаконними дії відповідача, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, Вільхівського сільського голови Ємець Юрія Івановича про визнання незаконними дії відповідача, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишений без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач зазначає, що в судове засідання на 28.02.2019 року від Орджонікідзевського районного суду м. Харкова повістку не отримувала, тому що хворіла. Більше того, позивач два рази телефонувала до суду з проханням перенести судове засідання призначене на 28.02.2019 року через погане самопочуття.

В судові засідання Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 07.02.2019 року та 28.02.2019 року відповідачі не з`явились.

13.03.2019 року позивач подала письмову заяву з прохання перенести судове засідання через погане самопочуття та проходження лікування.

В судове засідання 13.03.2019 року відповідачі не прибули, за вказаною заявою позивача судом відкладено розгяляд справи на 09.04.2019 року.

22.03.2019 року позивач на поштовому відділенні отримала повістку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова про виклик в судове засідання на 09.04.2019 року.

Проте, 08.04.2019 року через погіршення самопочуття, відвідала лікаря, який призначив ОСОБА_1 курс лікування.

Таким чином, у зв`язку зі значним ускладненням стану здоров`я, позивач не змогла прибути в судове засідання призначене на 09.04.2019 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в судові засідання 28.02.2019 року, 13.03.2019 року та 09.04.2019 року не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином та своєчасно шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду (том. 2 а .с. 33-34, 41), заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала, документів на підтвердження поважності неявки в судові засідання не надала. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивач повторно не прибула в судове засідання без поважних причин, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною п`ятою ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Крім того, відповідно до п. 4 частини першої ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, обов`язковою умовою для застосування такої підстави залишення адміністративного позову без розгляду є саме повторна неявка позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин. Зазначені наслідки настають, якщо позивач не з`явився вдруге поспіль (тобто повторно) без поважних причин і від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У даному випадку, під повторністю неприбуття в судове засідання позивача та/або його представника необхідно розуміти саме послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів.

Поважність причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.

Отже, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід відповісти на такі питання: чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) двічі поспіль без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2018 у справі № 826/10538/17 (провадження №К/9901/54003/18).

З матеріалів справи вбачається, що

позивач зазначає, що в судове засідання на 28.02.2019 року від Орджонікідзевського районного суду м. Харкова повістку не отримувала, тому що хворіла. Більше того, позивач два рази телефонувала до суду з проханням перенести судове засідання призначене на 28.02.2019 року через погане самопочуття.

13.03.2019 року позивач подала письмову заяву з прохання перенести судове засідання через погане самопочуття та проходження лікування.

В судове засідання 13.03.2019 року відповідачі не прибули, за вказаною заявою позивача судом відкладено розгяляд справи на 09.04.2019 року.

22.03.2019 року позивач на поштовому відділенні отримала повістку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова про виклик в судове засідання на 09.04.2019 року.

Проте, 08.04.2019 року через погіршення самопочуття, відвідала лікаря, який призначив ОСОБА_1 курс лікування, та не змогла прибути в судове засідання через погіршення стану здоров`я.

Таким чином, у зв`язку зі значним ускладненням стану здоров`я, позивач не змогла прибути в судове засідання призначене на 09.04.2019 року.

Колегія суддів також зауважує, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги наявні в матеріалах справи клопотання позивача про перенесення судових засідань у зв`язку з лікуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції передчасно без перевірки усіх обставин справи, у той час як доводи апелянта про те, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Аналогічна норма закріплена також у ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Разом з цим, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі Беллет проти Франції, в якому Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції допустився також і надмірного формалізму та фактично позбавив позивача гарантованого йому національним та Європейським законодавством права на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, з урахуванням того, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, що містяться в оскаржуваній ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів вважає за необхідне таку ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2019 року по справі № 644/5738/17 скасувати.

Справу № 644/5738/17 за позовом ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області, Вільхівського сільського голови Ємця Юрія Івановича про визнання незаконними дії відповідача, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 19.07.2019 року