Справа № 280/1630/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 червня 2019 року 15 год. 45 хв.Справа № 280/1630/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-0828 від 03.10.2018 прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у сумі 9 357,44 грн.

Обґрунтовуючи заявлений позов, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуваним рішенням їй нараховано податок на нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 485,20 кв..м., власником якого вона не є, оскільки в її власності перебуває нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 119,7 кв.м. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законності, відтак просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, 03.05.2019 надав до суду відзив на адміністративний позов (вх. №117675), в якому зазначає, що згідно даних Реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наявних в ІТС «Податковий блок», а також Державного реєстру прав на нерухоме майно станом на дату винесення оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 є власником 17/20 часток житлового будинку загальною площею 485,20 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Відтак, з урахуванням вимог статті 266 Податкового кодексу України вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та обґрунтованим. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 15.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 10.05.2019 з викликом сторін.

Протокольною ухвалою від 10.05.2019 розгляд справи відкладено на 27.05.2019. Протокольною ухвалою від 27.05.2019 відкладено розгляд справи на 18.06.2019.

Позивач жодного разу у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надав. Надіслані на адресу, зазначену в адміністративному позові, судові повістки повернулись без вручення з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку для зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача чи його представника.

18.06.2019 представником відповідача подано клопотання (вх. №24826) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За приписами ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки представники сторін у судове засідання не прибули, справу розглянуто у порядку письмового провадження.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

03.10.2018 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №0-0828, в якому ОСОБА_1 , згідно з вимогами пп. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.особами, які є власниками, за 2017 рік у розмірі 9357,44 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 03.10.2018 позивач звернулась до суду з даним позовом.

Дослідивши спірні правові відносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 ПК України ).

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Як вбачається з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.10.2018 податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки розраховано за домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до аналізу вказаної статті підставою для визначення бази оподаткування є дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом досліджено долучену до відзиву на адміністративний позов Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , та з`ясовано, що дійсно за позивачем зареєстрований житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 . Згідно наявної інформації з 11.06.2004 ОСОБА_1 є власником 17/20 домоволодіння за вказаною адресою загальною площею 485,2 кв.м., номер запису 25632 в низі 158 на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2004 №940.

При цьому позивач зазначає, що вона не є власником вказаного майна.

На обґрунтування своїх доводів позивачем надано Розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 25.11.2004 №2939р «Про розподіл домоволодіння АДРЕСА_2 на два самостійних будинка». За змістом вказаного розпорядження, домоволодіння по АДРЕСА_2 складається з 2-х житлових будинків: самовільно збудованого літ. Г, будинку літ. Д з підвалом пд. та мансардою МС, вбиральні літ. В, погріба пг, парканів №4, 5, хвірток №7,8, воріт №9, п/стінки №6, замощення 1. Керуючись Інструкцією «Про порядок виділу житлових будинків із складу домоволодіння в містах і селищах України», затвердженої МКГ України і узгодженою з Верховним судом України від 30.09.1968, а також розглянувши акт міжміського бюро технічної інвентаризації розділено домоволодіння по АДРЕСА_2 на окремі будинки: самовільно збудований будинок літ. Г, користувачем якого є ОСОБА_2 , виділено в самостійний будинок та присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 ; житловий будинок літ. Д, що належить ОСОБА_1 , виділити в самостійний будинок та присвоїти поштову адресу АДРЕСА_2 .

Відповідно до долученого до адміністративного позову Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2004 с. НОМЕР_2 , на підставі розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 25.11.2004 №2939р, за ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . Площа житлового будинку не вказана. Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок, що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 01.12.2004 за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований за № 42018 в книзі 304.

Із наданого контролюючим органом на вимогу суду Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.06.2019, сформованого за адресою об`єкта нерухомості АДРЕСА_2 встановлено, що за реєстровим № 42018 в книзі 304 значиться житловий будинок (реєстраційний номер 8746600) площею 414,2 кв.м. При цьому міститься примітка «Запис про ОНМ в Реєстрі прав на нерухоме майно ПОГАШЕНО 06.11.2018 09:15:18 на підставі відомості перенесено до ДРРП».

Згідно наданого самим позивачем Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2018 ОСОБА_1 є власником житлового будинку літ. Д загальною площею 119,7 кв.м., житлова площа 56 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_2 (номер запису 28758168).

Однак, суд зазначає, що Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2018 та інформація, що міститься в ньому не має відношення до спірного податкового повідомлення-рішення, сформованого 03.10.2018, оскільки предметом дослідження є правомірність нарахування податку на нерухоме майно саме за 2017 рік. Враховуючи те, що реєстраційні дії відбулись у листопаді 2018 році, вони не впливають на правомірність та законність проведених нарахувань контролюючим органом податку за відомостями 2017 року.

Податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Приписами пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Отже, на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містились дані щодо наявності майна належного позивачу за адресою АДРЕСА_2 житловий будинок площею 485,2 кв.м. (частка 17/20) та АДРЕСА_2 - житловий будинок площею 414,2 кв.м. (частка 1/1), що по суті є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна (змінена адреса та частка згідно Розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 25.11.2004 №2939р).

Додатком до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.10.2018 є Розрахунок податку на нерухоме майно, відповідно до якого податок розрахований на об`єкт нерухомості домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 485,20 кв.м., з яких розмір частки у праві спільної власності становить 17/20- 412,42 кв.м., пільга у вигляді зменшення бази оподаткування 120 кв.м., ставка податку 32,00 грн.

Заперечень щодо розрахунку позивач у позові не виклав.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

При цьому, порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності встановлено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553).

Відповідно до наявних документів в матеріалах справи, суду не надано належних доказів внесення змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно інформації щодо зміни власника нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 .

Тобто, контролюючим органом було здійснено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на підставі наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо зареєстрованого за позивачем об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_2 житловий АДРЕСА_3 площею 485,2 кв.м. (частка 17/20). В свою чергу позивач, посилаючись на те, що він не є власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , не надав суду доказів скасування (припинення) державної реєстрації права власності на об`єкт за вказаною адресою.

Відтак, підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення у суду відсутні.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04 липня 2019 року.

Суддя Л.Я. Максименко