Справа № 540/1023/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1023/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо не зарахування трудового стажу в ТОВ "Ноу - Хау" за період січень - серпень 1999 року, згідно Трудової угоди від 01.01.1999 року та нарахування заробітної плати за цей період для перерахування ОСОБА_1 пенсії. Також просить зобов`язати відповідача зарахувати трудовий стаж в ТОВ "Ноу - Хау" за період січень - серпень 1999 року, згідно Трудової угоди від 01.01.1999 до загального трудового стажу і зробити перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року відкрито спрощене провадження та ухвалено розглядати справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до трудової угоди від 01.01.1999 ОСОБА_1 працював у Херсонській філії ТОВ «Ноу Хау», згідно якої виконував роботи по передплаті, кур`єрській доставці передплатних видань, канцтоварів, методичної літератури, бланочної продукції, рекламних матеріалів замовникам та інші агентські послуги (п.1.9 Трудової угоди). Дані обставини підтверджуються Індивідуальною відомістю про застраховану особу, номер облікової картки НОМЕР_1 , форма ОК-5, виданою ГУ ПФУ в Херсонській області, де в графі «код 24962063 зазначена повна назва організації - Херсонська філія «Ноу Хау», а в розділі: «Звітний рік 1999» зазначається, що позивач мав заробітну плату за період січень серпень, вказується кількість відпрацьованих днів та є позначка про сплату страхових внесків. Також зазначене підтверджуються Відомістю з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, виданих Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області 26.02.2018. Позивач 04.04.2019 звернувся із заявою до відповідача про зарахування до загального трудового стажу період роботи за січень серпень 1999 року та заробітну плату згідно Трудової угоди від 01.01.1999 в стаж для перерахування пенсії та просив зробити перерахунок призначеної пенсії. Проте, листом від 24.04.2019 №314/Т-99-1 відповідач відмовив у задоволенні заяви «у зв`язку звідсутністю підстав для перерахунку пенсії з урахуванням заробітку за період роботи в ТОВ «Ноу Хау». Позивач вважає таку відмову протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Просив позов задовольнити повністю.

07.06.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України), та наказами Фонду і головних управлінь Фонду. Тобто, у спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду України здійснює свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 11.04.2018 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2009 №1058 (далі Закону №1058). Також відповідач вказує, що позивачем при зверненні із заявою щодо зарахування до загального трудового стажу період роботи з січня 1999 року по серпень 1999 року та заробітну плату згідно Трудової угоди від 01.01.1999 в стаж для перерахування пенсії, не дотримано вимог п.4.1 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за №1566/11846 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме ОСОБА_1 звернувся із заявою яка не відповідає додатку 3 даного Порядку. Відповідач зазначає, що на запит Управління листом ТОВ «Ноу-Хау», який надійшов до Управління 13.06.2018 вх.№3837/02 повідомлено про неможливість надати довідку про заробітну плату та підтвердити стаж роботи позивача за сумісництвом на даному підприємстві за період з 01.01.1999 по 30.06.1999, так як позивач не значився у списку штатних співробітників, про що свідчать архівні дані та після проведеної у 2006 році податкової перевірки підприємства договори і матеріали розрахунків по ним з терміном дії до 2000 року були ліквідовані. Крім цього, відповідач стверджує, що позивачем порушено вимоги ст. 122 КАС України та пропущено строк звернення з даним позовом до суду. В обґрунтування даної обставини посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, яких, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Так позивач під час призначення пенсії (у квітні 2018 року) знав про неврахування заробітку у розрахунок пенсії за період в ТОВ «Ноу- Хау», та після отримання відповіді від товариства, позивач неодноразово звертався до Управління: 07.07.2018, 23.07.2018 та 04.04.2019, а до суду позивач звернувся лише 15.05.2019, тобто із порушенням вимог ст. 122 КАС України. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

20.06.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують позовних вимог з наступних підставі. Щодо доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду, позивач зазначив, що 04.04.2019 звернувся із заявою до відповідача про зарахування до загального трудового стажу за період роботи за січень серпень 1999 року та заробітну плату згідно Трудової угоди від 01.01.1999 в стаж для перерахування пенсії та просив зробити перерахунок призначеної пенсії. Проте листом від 24.04.2019 №314/Т-99-1 відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви з підстав зазначених у попередніх відповідях від 20.07.2018 №491/Т-ВППФУ, від 06.08.2018 №528/Т-ВП-ПФУ, тобто через відсутність підстав для перерахунку пенсії з урахуванням заробітку за період роботи в ТОВ «Ноу-Хау». Дана відмова і стала підставою для звернення до суду з даним позовом. Також позивач не погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для зарахування трудового стажу ТОВ «Ноу - Хау» до загального трудового стажу та перерахунку призначеної йому пенсії, з підстав викладених в позовній заяві.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 11.04.2018 та отримує пенсію за віком, відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2009 №1058.

Розрахунок пенсії позивача проведено з урахуванням 44 років 21 дня страхового стажу та заробітної плати, відповідно до вимог абз. 1 ст. 40 Закону №1058 за період з липня 1995 року по червень 2000 року та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу заявника ( в даному випадку з 01.07.2000 року по 28.02.2018 року).

Відповідно до записів №6-9 трудової книжки позивача від 23.03.1976 року вбачається, що період роботи з 24.12.1979 по 16.11.2001 на Херсонському Ордена Леніна бавовняному комбінаті був основним місцем роботи, який і зараховано до страхового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неоднарозово звертався до відповідача із заявою про зарахування трудового стажу за період роботи в ТОВ «Ноу Хау» з січня по серпень 1999 року, на підставі трудової уогоди від 01.01.1999 та врахування заробітної плати за цей період для перерахування пенсії.

Так, листом Головного управління Пенсійного фонду україни в Херсонській області повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до відповіді директора ТОВ «Ноу-Хау» (лист надійшов 13.06.2018 вх.№3837/02) неможливо надати довідку про заробітну плату та підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 за сумісництвом на даному підприємстві за період з 01.01.1999 по 30.06.1999, оскільки відсутні дані у списку штатних співробітників, відповідно до архівних даних. Крім цього, у даному листі повідомлено, про те, що трудова угода різновид цивільно-правових договорів між сторонами, відношення яких регулюються Цивільним Кодексом України. Тому вимога, щодо підтвердження роботи за сумісництвом неправомірна, оскільки подібний вид відносин між громадянином і підприємством регулюється КЗпПУ. Подібні відносини оформлюються наказом по підприємству, на них розповсюджуються усі норми КЗпПУ це штатні працівники підприємства. На договори цивільно правового характеру дотримання вимог і гарантій КЗпПУ не розповсюджується. Також зазначено, що після проведеної у 2006 році податкової перевірки ТОВ «Ноу-Хау», договори та матеріали розрахунків по ним з терміном дії до 2000 року були ліквідовані.

Листом від 06.08.2018 №528/Т-ВППФУ, ОСОБА_1 повторно відмовлено у зарахуванні трудового стажу за період роботи в ТОВ «Ноу Хау» з січня по серпень 1999 року, на підставі трудової уогоди від 01.01.1999 та врахуванні заробітної плати за цей період для перерахунку пенсії, у зв`язку із відсутністю підстав для перерахунку пенсії , посилаючись на роз`язяснення надані позивачу в листі ГУ ПФУ в Херсонській області від 20.07.2018 №491/Т-ВППФУ.

04.04.2019, позивач знову звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про прийняття відповідачем рішення про зарахування до загального стажу період роботи та заробітну плату згідно Трудової угоди від 01.01.1999 за період роботи в ТОВ «Ноу-Хау» з січня по серпень 1999 в стаж для призначення пенсії та відповідно здійснення перерахунку призначеної пенсії. До заяви були додані наступні документи: копія паспорта заявника, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія Трудової угоди від 01.01.1999, копія Індивідуальної Відомості про застраховану особу, копія Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

24.04.2019 позивач отримав лист від ГУ ПФУ у Херсонській області №314/Т-99-1, в якому зазначено, що детальну інформацію з порушених питань надано листами головного управління від 20.07.2018 №491/Т-ВППФУ на звернення від 07.07.2018; від 06.08.2018 №528/Т-ВП-ПФУ на звернення від 23.07.2018, копії додаються. Іншого чинним законодавством України не передбачено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо зарахування до загального стажу період роботи та заробітну плату згідно Трудової угоди від 01.01.1999 за період роботи в ТОВ «Ноу-Хау» з січня по серпень 1999 в стаж для призначення пенсії та здійснення перерахунку призначеної пенсії, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. (далі - Закон № 1058-IV)

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до п. 7 параграф "б" Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Відтак, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Наявними у матеріалах справи фактами підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 , у період з 01.01.1999 по серпень 1999 року включно, працював у ТОВ «Ноу-Хау» відповідно до трудової угоди від 01.01.1999 року.

Також, позивачем надано суду Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 3 кварталу по 4 квартал 1999 року, виданих Херсонською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області 26.02.2018, де зазначається про заробітну плату і відрахування податків до бюджету, а сме:

-1998 4 виплачено 37.44, перераховано в бюджет 9.54;

- 1999 1 виплачено 78.35, перераховано в бюджет 15.67;

-1999 -2 виплачено 159.12, перераховано в бюджет 31.82;

-1999 3 виплачено 162.09, перераховано в бюджет 42.42.

Крім цього відомістю про застраховану особу, номер облікової картки НОМЕР_1 , форма ОК-5, виданої ГУПФУ в Херсонській області, де в графі «Код 24962063» зазначена повна назва організації Херсонська філія «Ноу Хау», а в розділі: «Звітний рік 1999» зазначається, що ОСОБА_1 мав заробітну плату за період січень серпень, вказана кількість відпрацьованих днів та є позначка про сплату страхових внесків.

Як на підставу для відмови у задоволенні позову, відповідач посилається на лист від ТОВ «Ноу-Хау» (від 13.06.2018 вх.№3837/02), в якому повідомлено про неможливість надати довідку про заробітну плату та підтвердити стаж роботи позивача за сумісництвом на даному підприємстві за період з 01.01.1999 по 30.06.1999, так як ОСОБА_1 не значився у списку штатних співробітників, про що свідчать архівні дані та після проведеної у 2006 році податкової перевірки підприємства, договори і матеріали розрахунків по ним з терміном дії до 2000 року були ліквідовані.

Суд критично ставиться до доводів ГУПФУ у Херсонській області, про необхідність обов`язкової наявності в архівних установах усіх документів, що підтверджують прийняття особи на посаду, виконання ним роботи протягом усього часу, що досліджується, обов`язкове зазначення посади особи за кожний рік його роботи, оскільки позивачем надано трудову угоду від 01.01.1999, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 3 кварталу по 4 квартал 1999 року та Індивідуальні відомості про застраховану особу, що відповідає вимогам Пункт 3 Порядку № 637.

Суд зазначає, що позивач не може нести негативні наслідки у вигляді позбавлення права на пенсійне забезпечення у зв`язку з не збереженням первинних документів або у зв`язку з непереданням їх підприємствами-роботодавцями до архівних установ.

Щодо твердження представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даними позовними вимогами, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, що дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності субєктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених законодавством певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обовязків.

Одним із елементів права на суд є право на доступ до суду, який означає, що особа повинна мати можливість подати справу на розгляд, а суд повинен розглянути її без зайвих та неналежних правових чи практичних перешкод. Таке право покладає на державу як негативний обовязок, - тобто утриматися від створення неналежних процесуальних перешкод для доступу до суду, - так і позитивний, тобто забезпечити практичний та ефективний доступ до суду.

Крім того, суд зазначає, що за правилами статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд зазначає, що позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України Херсонскої області з заявами про призначення пенсії у квітні 2018 року та 04.04.2019, проте на дату звернення до суду рішення про зарахування чи не зарахування періоду роботи позивача з 01.01.1999 по серпень 1999, відповідно до Трудової угоди, відповідачем не винесено.

Також, заява позвача від 04.04.2019, про зарахування стажу роботи з січня 1999 по серпень 1999 року була розглянута ГУПФУ в Херсонській області у порядку Закону України «Про звернення громадян», у звязку із чим позивачу направлено лист №314/т-99-1 від 24.04.2019, про що зазначено відповідачем у відзиві на адміністративний позов, який не є відповідним рішенням з порушеного питання.

На час розгляду справи остаточне рішення щодо зарахування або незарахування спірного трудового стажу не прийнято.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду роботи з січня 1999 по серпень 1999 року є триваючою, на час розгляду цієї справи згідно заяв позивача від квітня 2018 про призначення пенсії та від 04.04.2019 про зарахування стажу роботи на підставі наданих довідок, не прийнято відповідних рішень, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність пропущеного строку звернення до суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 24.04.2019 щодо не зарахування трудового стажу в ТОВ "Ноу - Хау" за період січень - серпень 1999 року, згідно Трудової угоди від 01.01.1999 року та нарахування заробітної плати за цей період для перерахування ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській облсті зарахувати трудовий стаж в ТОВ "Ноу - Хау" за період січень - серпень 1999 року, згідно Трудової угоди від 01.01.1999 до загального трудового стажу і здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005 м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 768,40 грн. (Сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 112010200