Справа № 826/23398/15
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УК РАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ №826/23398/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Вовк І.Р.,

за участю представників:

позивача - адвоката Сиченка М.О.,

відповідача - Яременка О . В .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного прова-дження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповно-важеної особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціо-нерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. (далі - Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про визнання протиправ-ним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Оберемка Р .А, правонаступником якого на час вирішення справи Савельєва А.М. , та до Фонду, в якому, з урахуванням ухвали суду від 05.06.2019 про закриття провадження у справі в частині, просить:

- зобов`язати Уповноважену особу надати до Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника стосовно здійснення йому виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду за договором від 17.06.2014 №348902 банківського вкладу з фізичною особою в національній валюті України в розмірі 200000 грн.;

- зобов`язати Фонд здійснити необхідні дії для включення позивача в загальний реєстр вкладників АТ "Єврогазбанк", які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду за договором від 17.06.2014 №348902 банківського вкладу з фізичною особою в національній валюті України в розмірі 200000 грн.

У зв`язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана адміністративна справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана адміністративна справа передана на розгляд судді Костенку Д.А.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є вкладником АТ "Єврогазбанк" і на нього поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів, що внесені на виконання договору банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 №348902.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов з наведених підстав.

Представник Уповноваженої особи позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що укладення вказаного вище договору та транзакції, операції із залучення (внесення або перерахування) грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, було здійснено з порушеннями нормативів НБУ та всупереч заборони НБУ укладати АТ "Єврогазбанк" депозитні договори, відкривати рахунки та проводити операції з ними, що свідчить про нікчемність вказаних правочину, транзакції, операцій з внесення та перерахування грошових коштів з підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 ЦК України.

Фонд явку свого представника до судового засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неприбуття до суду не повідомив.

У справі наявні письмові заперечення Фонду, в яких він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність у нього підстав для включення позивача до Загального реєстру вкладників, з огляду на не включення позивача Уповноваженою особою до Переліку вкладників АТ "Єврогазбанк", які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

16 червня 2014р. між ОСОБА_3 і АТ "Єврогазбанк" укладено договір №31887 банківського рахунка, за умовами якого банк відкриває вкладнику поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті та в іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування (а.с. 114).

17 червня 2014р. між ОСОБА_3 і АТ "Єврогазбанк" укладено договір №348902 банківського вкладу з фізичною особою, за умовами якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 і приймає від вкладника грошові кошти в національній валюті на строк 91 днів (до 16.09.2014). Вкладник вносить готівкою або перераховує безготівковим шляхом з відкритих в банку власних поточних та/або депозитних рахунків, а банк приймає на відкритий вкладнику рахунок грошові кошти в сумі 200000 грн. (а.с. 12).

17 червня 2014р. позивачем поповнено свій депозитний рахунок на 200000 грн. (призначення платежу: "Залучення коштів по договору банківського вкладу 348902 від 17.06.2014"), що підтверджується копіями квитанції від 17.06.2014 №75091 (а.с.13), банківської виписки від 07.04.2015 (а.с. 14).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 №424 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення 16.07.2014 №57 про запровадження з 17.07.2014 тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію АТ "Єврогазбанк" ОСОБА_6. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 17.07.2014 по 17.10.2014.

18 липня 2014р. Уповноваженою особою ОСОБА_6. видано наказ №20 "Про перевірку договорів в АТ "Єврогазбанк", яким наказано забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) АТ "Єврогазбанк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: правочинів (у т.ч. договорів), які є нікчемними з наведених у наказі підстав (а.с. 96).

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку, запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, керуючись ч. 4 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 13.10.2014 №111 про продовження строку тимчасової адміністрації у банку до 17.11.2014 включно та продовження повноважень Уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у банку ОСОБА_6. до 17.11.2014 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 №725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18.11.2014 №121 "Про початок процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено Уповноваженою особою на ліквідацію банку ОСОБА_6. строком на 1 рік з 18.11.2014 по 17.11.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.12.2014 №149 у зв`язку з виробничою необхідністю з 19.12.2014 відсторонено від виконання обов`язків Уповноваженої особи ОСОБА_6 та рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.12.2014 №150 Уповноваженою особою з 19.12.2014 призначено Оберемка Романа Анатолійовича .

Рішенням виконавчої дирекція Фонду від 02.11.2017 №4915 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" на один рік до 17.11.2018 включно. На цей же строк продовжено повноваження ліквідатора Оберемка Р.А.

19 квітня 2018р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №1136 про зміну Уповноваженої особи, якій делеговано повноваження ліквідатора АТ "Єврогазбанк". Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора АТ "Єврогазбанк", визначені Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53, у т.ч. з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Савельєвій Анні Миколаївні на строк з 20.04.2018 до 17.11.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.11.2018 №2960 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" на один рік з 18.11.2018 до 17.11.2019 включно. На цей же строку продовжено повноваження ліквідатора Савельєвої А.М.

Листом від 28.04.2015 вих. №1104-4-21 (а.с. 16) Уповноважена особа Оберемко Р.А. повідомив позивача про те, що договір №348902 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 228 ЦК України, зазначивши, що банком буде подана заява про відкриття кримінального провадження до МВС України в порядку п. 6 ч. 2 ст. 37 цього Закону.

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452) (у редакції, чинній на час введення тим-часової адміністрації банку) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень (абз. 1).

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах дого-вору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3);

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4).

Як встановлено судом, позивачу на підставі договору банківського вкладу від 17.06.2014 №348902 відкрито у ПАТ "Єврогазбанк" депозитний рахунок № НОМЕР_2 , на якому знаходилися кошти у сумі 200000 грн.

Оскільки передбачені Законом №4452 гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні положень ст. 2 цього Закону), який, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого на умовах договору банківського вкладу (депозиту), та з огляду на встановлені судом обставини справи суд дійшов висновку про належність позивача до вкладників ПАТ "Єврогазбанк".

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 Закону №4452 гарантії Фонду не поширюються на відшко-дування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Такі випадки визначені у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, однак про їх наявність ніхто з учасників справи не стверджував і доказів не надав, а судом таких випадків не встановлено.

Представник відповідача у своїх письмових поясненнях (а.с. 102-106) стверджує про нікчемність договору №348902 банківського вкладу з фізичною особою ОСОБА_3 від 17.06.2014 та транзакцій, операцій по рахунках позивача, що обумовлено, зокрема, тим, що позивач не є вкладником банку, оскільки не вносив грошові кошти до банку, а є лише однією з підставних осіб кредитора банку ОСОБА_10 , яка намагається за допомогою судового рішення заволодіти державними коштами в особливо великих розмірах через групу підстав-них осіб (до яких віднесено і позивача на суму 200000 грн.), яким 16.06.2014 перераховувала кошти без будь-яких правових підстав з рахунку № НОМЕР_3 без зазначення платежу.

Надалі з поточного рахунку позивача, як стверджує представник відповідача, кошти ОСОБА_10 в сумі 200000 грн. 17.06.2014 переведено на депозитний рахунок за договором №348902, при цьому відповідач наголошує, що фактично грошові кошти позивачем до каси банку не вносились.

Згідно з випискою від 23.10.2015 (а.с. 7), 16.06.2014 ОСОБА_10 здійснено переказ коштів в сумі 200000 грн. з рахунку в АТ "Єврогазбанк" № НОМЕР_3 на поточний рахунок позивача № НОМЕР_4 .

Натомість зазначена обставина не стосується і не спростовує поповнення позивачем депозитного рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на підставі договору №348902, на суму коштів у розмірі 200000 грн. згідно з квитанцією від 17.06.2014 №75091 (а.с. 13). При цьому суд зауважує, що згідно з п. 2.3.2 цього договору вкладник зобов`язується внести або перерахувати на рахунок грошові кошти, тобто внесення коштів через касу банку не є єдиним шляхом поповнення такого рахунку, чим відповідно позивач і скористався.

Відповідач вважає, що ОСОБА_10 є кредитором АТ "Єврогазбанк", тому виплати переведених коштів цієї особи через позивача буде порушенням порядку черговості задоволення вимог кредиторів, передбаченого ст. 52 Закону України "Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб" та в порушення вимоги ст. ст. 26, 38, 52 цього Закону наданням переваги одним кредиторам перед іншими.

Крім цього, представник відповідача зазначає, що операція з переказу 16.06.2014 коштів з рахунку ОСОБА_10 на суму 200000 грн. здійснена з порушенням операційного часу, оскільки така операція проведена о 17 год. 29 хв. 39 сек., у зв`язку з цим відповідач стверджує, що кошти на поточний рахунок позивача залучено незаконно з порушенням умов договору та чинного банківського законодавства України.

Суд відхиляє вказані заперечення відповідача, оскільки спір стосується відшкодування коштів за вкладом на депозитному рахунку № НОМЕР_2 , відкритим за договором банківського вкладу фізичної особи від 17.06.2014 №348902, та не стосуються коштів на поточному рахунку позивача, відкритому на підставі договору банківського рахунка від 16.06.2014 №31887.

Між тим, представником Уповноваженої особи також зазначено, що операція по залученню безготівкових коштів на рахунок позивача проведена в післяопераційний час, а саме - о 16 год. 34 хв. 16 сек., що є порушенням встановленого в банку режиму роботи та ведення касових операцій, тоді, коли наказом голови правління банку від 01.02.2013 №32 операційний час банку визначено до 16:00 год. Водночас на квитанції від 17.06.2014 №75091 відсутній напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час", що, на думку Уповноваженої особи, ставить під сумнів законність проведення такої операції та її відповідність Інструкції про проведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 №174, а тому така квитанція не може бути належним доказом внесення коштів до каси банку.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 01.06.2011 №174 (в чинній на час спірних правовідносин редакції), банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Отже, на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок у банку позивач надав до суду належний доказ - оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені. При цьому зі змісту даної Інструкції вбачається, що обов`язок із зазначення часу виконання операції або напису чи штампу "вечірня" чи "післяопераційний час" виникає у випадку здійснення касової операції в післяопераційний час. Водночас відсутність на квитанції відмітки із зазначенням часу виконання операції або напису чи штампу "вечірня" чи "післяопераційний час" за умови документального підтвердження внесення готівкових коштів на депозитний рахунок № НОМЕР_2 може свідчити лише про неналежне виконання співробітниками банку обов`язків щодо оформлення документів та проведення касових операцій в бухгалтерському обліку.

Посилання представника Уповноваженої особи на те, що фактично операції з вне-сення готівки не проводилися, а здійснювалося лише документальне оформлення операцій з метою отримання гарантованої Фондом суми відшкодування, на переконання суду ґрунтуються на припущеннях та не підтвердженні відповідними доказами і, при цьому, суперечать наявним у справі засвідченим копіям квитанції від 17.06.2014 №75091 та виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період з 17.06.2014 по 07.04.2015.

Оцінюючи доводи сторін щодо нікчемності правочинів (трансакцій та договорів), суд зважає на таке.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452, на який посилається Уповноважена особа у листі від 28.04.2015 №1104-4-21, передбачено, що правочини (у т.ч. договори) неплатоспромож-ного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у т.ч. договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми докумен-тами банку.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону №4452 у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

При вирішенні справи суд враховує висновки Вищого адміністративного суду України, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що право уповноваженої особи Фонду здійснювати перевірку правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Також, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 №826/1476/15 про те, що перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав, за яких правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповнова-женою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону №4452 (п. 42). Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом Украї-ни "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Прав-ління Національного банку України від 12.11.2003 №492, та договорами з відповідними клієнтами. Банку (п. 45). Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону №4452 не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею (п. 46). При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчем-ними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону №4452) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину (п. 48).

Відповідачем не надано до суду доказів, які б достовірно і переконливо свідчили про те, що зобов`язання АТ "Єврогазбанк" які він взяв на себе за договором банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 №348902, призвели до його неплатоспроможності або до неможливості (повністю чи частково) виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами.

Також відповідачем не надано до суду доказів визнання недійсним договору банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 №348902 або застосування наслідків недійсності нікчемного правочину в судовому порядку. За відсутності таких доказів заперечення відповідача цих обставин не доводять.

Так, посилання відповідача на встановлені для АТ "Єврогазбанк" обмеження постано-вою Правління Національного банку України від 17.06.2014 №366/БТ, якою до цього банку було застосовано заходи впливу за порушення банківського законодавства, що були чинним на момент поповнення позивачем власного рахунку, суд відхиляє, оскільки зазначене рішення становить банківську таємницю і позивач не міг бути обізнаним із його змістом та встановленими обмеженнями. Водночас дана обставина не спростовує зарахування коштів на рахунок позивача, що підтверджено копіями квитанції та виписок по рахунку і встановлено відповідачем при проведенні перевірки. Зарахування на рахунок позивача грошових коштів згідно з квитанцією від 17.06.2014 №75091 (а.с. 13) здійснено до запровадження тимчасової адміністрації банку, що не суперечило вимогам Закону №4452 і договору від 17.06.2014 №3489025.

Таким чином, Уповноваженою особою не доведено наявність обставин, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452, а також недійсність та/або нікчемності договору банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 №348902, на що він посилається у своїх заперечення, за яких гарантована сума відшкодування не виплачується.

Щодо нікчемності трансакцій з перерахування коштів, то такі твердження відповідача є безпідставними, оскільки, здійснюючи такі операції банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, та договорами з відповідними клієнтами (п. 45 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 №826/1476/15).

Підсумовуючи вищевикладене, суд, враховуючи недоведеність відповідачем передба-чених ст.ст. 26, 36, 38 Закону №4452 підстав для не відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду, дійшов висновку про те, що гарантії Фонду поширюються на відшкодування позивачу коштів у сумі 200000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інфор-мацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необ-хідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вклад-ника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Доказів того, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, відповідач включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом, або протягом процедури ліквідації подав до Фонду додаткову інформацію про позивача, відповідач до суду не надав, про наявність таких доказів - не зазначив. Водночас обидві сторони визнають, що позивача не включено до вказаного переліку.

Таким чином, враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, але не був включений відповідачем до переліку вкладників з причин, правомірність яких не доведена перед судом, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушила право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування.

З метою захисту і поновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Уповноваженої особи подати Фонду додаткову інформа-цію про позивача, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у сумі 200000 грн. відповідно до договору банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 №348902, а тому вимога про зобов`язання відповідача вчинити ці дії є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Заявлена позивачем вимога до Фонду не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено порушення цим відповідачем його прав та інтересів.

Так, відповідно до вимог Закону №4452 Фонд формує загальний реєстр вкладників на підставі переліку вкладників або додаткової інформації, отриманих від Уповноваженої особи. Як було встановлено судом, Уповноваженою особою не було включено позивача до Переліку вкладників та додаткова інформація стосовно позивача до Фонду не надавалася, у зв`язку з чим у Фонду були відсутні правові підстави для включення позивача до Загального реєстру.

За вказаних обставин Фондом не було допущено порушення прав та інтересів позива-ча, тому вимогу до Фонду суд вважає необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо строку звернення до суду, то суд зважає на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України (в чинній на час подання позову редакції) для звер-нення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України (в чинній редакції) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У справі наявне клопотання представника Уповноваженої особи Фонду, в якому він просить залишити позовну заяву у справі без розгляду з огляду на пропуск позивачем шестимісячного строку для звернення із позовом до суду. В обґрунтування цього клопотання зазначено, що оскільки оголошення про початок виплат коштів вкладникам АТ "Єврогазбанк" розміщено на офіційному веб-сайті Фонду 24.11.2014, то шестимісячний строк звернення до суду позивача як вкладника цього банку сплинув у липні 2015р.

Суд відхиляє дані доводи представника Уповноваженої особи і не вбачає підстав для залишення позову без розгляду, оскільки у справі відсутні докази надіслання (вручення) позивачу Уповноваженою особою повідомлення про визнання укладених ним з банком правочинів нікчемними та (або) інформації щодо порядку застосування наслідків нікчемності правочинів. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про повідомлення позивача про дані обставини згідно з п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону №4452 відповідачами до суду не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Водночас, як встановлено судом з наявних у справі матеріалів, про визнання нікчем-ним договору банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 №348902 позивачу стало відомо з листа Уповноваженої особи Фонду від 28.04.2015 №1104-4-21, до суду із цим позовом ОСОБА_3 звернувся 10.10.2015 (а.с. 18), що свідчить про дотримання позивачем встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України (в чинній на час подання позову редакції) шестимісячного строку, а тому підстави для залишення позову без розгляду у справі відсутні.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 1461,60 грн. згідно з квитанцією від 09.10.2015 №ПН243827.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єк-том владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як визначено у п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону №4452, уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону №4452 позови, подані проти працівників Фонду, вва-жаються позовами, поданими проти Фонду.

З огляду на часткове задоволення позову та згідно із ст. 139 КАС України судовий збір у сумі 487,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Фонду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 139, 241-246, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_3 частково.

2. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про рахунок № НОМЕР_5 , відкритий ОСОБА_3 у Публічному акціонерному товаристві "Європейський газовий банк" відповідно до договору №348902 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014, за якими ОСОБА_3 має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок).

3. Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову в іншій частині.

4. Стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач: ОСОБА_3 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідачі:

1) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Савельєва Анна Миколаївна; 04073, г. Київ, пр-т Степана Бандери, 16.

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.07.2019.

Суддя Д.А. Костенко