Справа № 500/652/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/652/19

10 липня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представника позивача Боднар О.В. ,

представника відповідача Доскач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Десна" ЛТД до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Десна" ЛТД (далі - позивач, ТОВ "Десна"ЛТД) із позовом до Управління Держпраці в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ТР232/40/АВ/ТД-ФС від 27.02.2019 Управління Держпраці в Тернопільській області, і якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Десна" ЛТД накладено штраф у розмірі 3 004 560 (три мільйони чотири тисячі п`ятсот шістдесят) грн.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Держпраці в Тернопільській області (46006, м. Тернопіль, вул. Шпитальна 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Десна" ЛТД (46010, м. Тернопіль, вул. Текстильна 8А, ) судові витрати у розмірі 29210,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем 27.02.2019 прийнято постанову про накладення штрафу №ТР232/40/АВ/ТД-ФС та накладено на ТОВ "Десна" ЛТД штраф у розмірі 3 004 560,00 грн. Із зазначеною постановою позивач не погоджується, вважає її прийнятою із порушенням законодавства та такою, що порушує його права.

Позивач вважає, що відповідач зробив помилковий висновок про наявність трудових відносин ТОВ "Десна" ЛТД із 19 особами та зафіксував відсутність заяв про прийняття на роботу, наказів, записів в книзі обліку руху трудових книжок. Твердження про допущення працівників до роботи без оформлення трудових відносин спростовується фактом укладення з ними цивільно-правових угод в 2018-2019 роках.

Позивач звертає увагу суду на те, що для забезпечення ефективної діяльності медичного центру ТОВ "Десна" ЛТД використовує працю як найманих, на підставі трудових договорів, медичних працівників лікарів, лаборантів, медсестер та ін.), так і залучає кваліфікованих лікарів, які є визнаними експертами в галузі медицини, до надання окремих консультацій та виконання певних видів робіт необхідних пацієнтам медичного центру ТОВ "Десна" ЛТД. Враховуючи те, що вказані кваліфіковані лікарі на постійній основі з повною зайнятістю працюють в інших лікарнях, медичних закладах та установах, ТОВ "Десна" ЛТД залучає їх на виконання окремих видів медичних робіт на підставі укладених цивільно-правових угод, інформація про які є зазначена в акті перевірки та оскаржуваній постанові. На підставі даних цивільно-правових угод ТОВ "Десна" ЛТД здійснює оплату послуг вказаних спеціалістів відповідно до вартості та обсягу виконаних ними робіт, зазначених в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) та калькуляціях до них.

Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу №ТР232/40/АВ/ТД-ФС від 27.02.2019 Управління Держпраці в Тернопільській області, якою накладено на ТОВ "Десна" ЛТД штраф у розмірі 3 004 560,00 грн прийнята з порушеннями норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21.03.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21.03.2019 задоволено заяву ТОВ "Десна "ЛТД" про забезпечення позову та зупинено дію постанови Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР232/40/АВ/ТД-ФС від 27.02.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на Товариство з обмеженою відповідальністю "Десна "ЛТД" в розмірі 3004560,0 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі №500/652/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Десна "ЛТД" до Управління Держпраці в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови.

На адресу суду 19.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (аркуші справи 4-8, том ІІ), в яких відповідач позову не визнає та просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що в порушення вимог частини першої статті 21, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови КМУ № 413 від 17.06.2015 року, ТОВ "Десна" ЛТД впродовж грудня 2018 року - січня 2019 року допущено до виконання трудових обов`язків без укладення трудових договорів (оформлених наказом) та без повідомлення до відповідного територіального органу фіскальної служби працівників. Зазначені факти встановлені в ході інспекційного відвідування та зафіксовані в акті №ТР232/40/АВ від 08.02.2019. На час інспекційного відвідування інспектору праці надано цивільно-правові угоди (всього 24 угоди) укладені ТОВ "Десна" ЛТД у період з 03 жовтня до 30 грудня 2018 року. Працівникам за цивільно-правовими договорами нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, як і працівникам ТОВ "Десна" ЛТД за трудовими договорами, виплату якої передбачено КЗпП України та Законом України "Про оплату праці".

Відповідач звертає увагу суду на те, що послуги в сфері охорони здоров`я, і медичні працівники, як безпосередні виконавці, є виключенням із загального правила. Відповідно до статті 33 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах.

Відповідач вважає, що він діяв на підставі, у межах своїх повноважень, а постанова №ТР232/40/АВ/ТД-ФС від 27.02.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ТОВ "Десна "ЛТД" в розмірі 3004560,0 грн прийнята відповідно до Конституції та законів України.

Ухвалою суду від 07.05.2019, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, частково задоволено клопотання представника позивача, а саме, ухвалено викликати в судове засідання та допитати як свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 07.05.2019, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче засідання та ухвалено перейти до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 05.06.2019, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача, а саме, ухвалено викликати в судове засідання та допитати як свідків наступних осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на мотиви та обґрунтування, аналогічні, викладеним в позовній заяві, відповіді на відзив (надійшов на адресу суду 15.04.2019, аркуші справи 69-71, том ІІ), заяві по суті позовних вимог (надійшла на адресу суду 30.05.2019, аркуші справи 101-104, том ІІ).

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обґрунтування, зазначені у відзиві на позов, запереченнях (надійшли на адресу суду 22.04.2019, аркуші справи 83-84, том ІІ).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач ТОВ "Десна" ЛТД зареєстроване як юридична особа 08.07.1993, включене до ЄДРПОУ за номером 14053968, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (аркуші справи 10, том ІІ).

Міністерством охорони здоров`я України 11.10.2012 позивачу видано ліцензію серії АД№064261 на здійснення господарської діяльності з медичної практики (аркуш справи 29, том І).

05 лютого 2019 року Управлінням Держпраці в Тернопільській області на підставі листа Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 15.01.2019 №593/07 видано наказ №95 про проведення інспекційного відвідування у ТОВ "Десна" ЛТД (аркуш справи 12, том ІІ) та направлення на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у ТОВ "Десна" ЛТД (інспекційного відвідування) №ТР232/40 (аркуш справи 13, том ІІ). Проведення інспекційного відвідування доручено інспектору праці - головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Тернопільській області Гранківській Ірині Володимирівні.

За результатами здійснення заходу державного контролю, який тривав з 07.02.2019 по 08.02.2019, інспектором праці складено акт інспекційного відвідування №ТР232/40/АВ від 08.02.2019 (аркуші справи 14-18, том ІІ) (далі - акт), у якому зафіксовані порушення законодавства про працю, а саме, частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015.

Зокрема, інспектором виявлено та зафіксовано, що ТОВ "Десна" ЛТД у період з 3 жовтня до 30 грудня 2018 року укладались цивільно-правові угоди з наступними громадянами (всього 24 угоди):

- з ОСОБА_7 лікарем-офтальмологом (ЦПУ №13/1 від 03.10.2018 за період з 03.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_8 лікарем-офтальмологом (ЦПУ №13/2 від 03.10.2018 за період з 03.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_9 лікарем-гастроентерологом (ЦПУ №15/3 від 03.10.2018 за період з 03.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_10 лікарем-ендокринологом (ЦПУ №13/4 від 03.10.2018 за період з 03.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_11 лікарем-офтальмологом (ЦПУ №15/1 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_12 лікарем-офтальмологом (ЦПУ №15/4 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_13 лікарем-офтальмологом (ЦПУ №15/5 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_14 лікарем-офтальмологом (ЦПУ №15/6 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_15 лікарем-пульмонологом (ЦПУ №15/7 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_6 лікарем-дерматологом (ЦПУ №15/8 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_16 лікарем-урологом (ЦПУ №15/13 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_5 лікарем-отоларингологом (ЦПУ №15/15 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_2 лікарем-гінекологом (ЦПУ №15/20 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_17 медичною сестрою (ЦПУ №15/21 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_18 медичною сестрою (ЦПУ №15/22 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_19 лікарем-онкологом (ЦПУ №15/25 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_3 лікарем-хірургом (ЦПУ №15/27 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_20 лікарем-офтальмологом (ЦПУ №15/34 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_21 медичною сестрою (ЦПУ №15/38 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_35 лікарем-проктологом-хірургом (ЦПУ №15/39 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_24 лікарем-гінекологом (ЦПУ №15/34 від 09.10.2018року за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_25 лікарем-лаборантом (ЦПУ №15/42 від 09.10.2018 за період з 09.10.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_26 лікарем-ревматологом (ЦПУ №16/1 від 06.11.2018 за період з 06.11.18 до 27.12.18);

- з ОСОБА_27 молодшою медичною сестрою (ЦПУ №18/1 від 29.11.2018 за період з 29.11.18 до 30.12.18).

Предметом укладених договорів є надання медичних послуг, тобто характер і обсяг робіт відповідають трудовій функції, що передбачає виконання робіт за професією "лікар" і "медична сестра", визначених класифікатором професій ДК 003:2010.

Крім цього, в акті встановлено те, що у розрахунково-платіжній відомості за січень 2019 року працівникам (всього 19): ОСОБА_26 лікарю-ревматологу, ОСОБА_13 лікарю-офтальмологу, ОСОБА_18 сестрі медичній, ОСОБА_16 лікарю-уроголу, ОСОБА_28 лікарю-офтальмологу, ОСОБА_3 лікарю-хірургу, ОСОБА_2 лікарю-гінекологу, ОСОБА_29 .3 ОСОБА_30 лікарю-пульмонологу, ОСОБА_31 лікарю-офтальмологу, ОСОБА_5 лікарю-отоларингологу, ОСОБА_14 лікарю офтальмологу, ОСОБА_32 молодшій медичній сестрі, ОСОБА_9 лікарю-гастроентерологу, ОСОБА_11 лікарю-офтальмологу, ОСОБА_25 лікарю- лаборанту, ОСОБА_7 лікарю-офтальмологу, ОСОБА_10 лікарю-ендокринологу, ОСОБА_17 сестрі медичній, ОСОБА_6 лікарю дерматовенерологу зазначено посаду, кількість відпрацьованих днів, тарифні ставки, відрахування із заробітної плати та сума заробітної плати. Однак, заяви про прийняття на роботу, накази (трудові договори), записи у книзі обліку руху трудових книжок, повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу щодо зазначених осіб не надано, що свідчень про допущення зазначених працівників до роботи без оформлення трудових відносин.

Акт підписала директор ТОВ "Десна" ЛТД ОСОБА_4 та один примірник отримала 11.02.2019.

Позивачем 14.02.2019 надано заперечення до акту (аркуші справи 20-21, том ІІ), на які відповідач надав відповідь від 15.02.2019 №573/01-05-4.3/19 (аркуші справи 22, том ІІ).

Управлінням Держпраці в Тернопільській області надіслано ТОВ "Десна" ЛТД повідомлення від 19.02.2019 №619/01-05-12.3/19, яким повідомлено про час і місце розгляду справи про накладення фінансових санкцій (аркуш справи).

27 лютого 2019 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу №ТР232/40/АВ/ТД-ФС, згідно з якою на позивача накладено штраф у розмірі 3004560,00 грн до Державного бюджету України.

Зазначену постанову 27.02.2019 отримала директор ТОВ "Десна" ЛТД ОСОБА_4 , що засвідчується її підписом на постанові.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідача про накладення штрафу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю врегульовані Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII (далі - КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96).

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 вказаного Положення №96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V).

Згідно зі статтею 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Частиною третьою статті 6 Закону №877-V передбачено, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з частиною п`ятою статті 7 Закону №877-V, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) (надалі - Порядок №295).

У відповідності до приписів пунктів 2, 3 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Згідно з підпунктом 54 пункту 4 Положення №96, Держпраця відповідно до покладених на неї завдань накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Так, відповідно до частини другої статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Натомість, у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, Верховний Суд України у постанові від 04.07.2018 у справі №820/1432/17 висловив позицію, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Нормами ст. 24 КзпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст. 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Натомість, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Тобто, предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як встановлено судом, підставою для винесення спірної постанови слугувало те, що позивачем порушено норми частини першої статті 24 КЗпП України, а саме, зафіксовано факт допущення працівників до роботи без укладення трудових договорів.

Так, судом встановлено що між ТОВ «Десна» ЛТД в особі директора ОСОБА_33 в період з 03.10.2018 по 30.12.2018 укладено цивільно-правові угоди з лікарем-ревматологом, лікарем-лаборантом, лікарями-окнологами-гінекологами, лікарем-хірургом-проктологом, лікарями-офтальмологами, лікарем-хірургом, лікарем-гінекологом, лікарем-отоларингологом, лікарем-урологом, лікарем-дерматовенерологом, лікарем-пульмонологом, лікарем-ендокринологом, лікарем-гатроентерологом, молодшою медичною сестрою, медичними сестрами (всього 24 угоди) (аркуші справи 32-55, том ІІ).

Предметом укладених договорів є надання кваліфікованої консультативно-лікувальної допомоги, яка повинна відповідати наказам і рекомендаціям МОЗ України, органів санепідемнагляду, проводитись згідно вимог і протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю та відповідати медико-експертним стандартам.

Суд зазначає, що фактично метою укладання вказаних цивільно-правових угод є організація процесу праці. Відповідно, предметом угоди є сам процес праці, тобто виконання певної роботи (певних трудових функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою.

Надані позивачем акти виконаних робіт (аркуші справи 116-227, том І) містять перелік виконаних робіт, загальну вартість виконаних робіт, наявний висновок про те, що роботи виконані у повному обсязі.

Крім того, виконання робіт, передбачених укладеними угодами, та вказані в угодах кваліфікації лікарів та медичних сестер передбачені Класифікатором професій ДК 003 2010, затвердженим та наданим чинності Наказом Держспоживстандарту України 28.07.2010 №327 (коди КП2221.2, КП2229.2, КП323.1).

При цьому класифікатор професій ДК 003 2010 призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.

Згідно із частиною 1 статті 74 Закону України №2801-XII від 19.11.1992 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон №2801-XII) медичною і фармацевтичною діяльністю можуть займатися особи, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам.

Як передбачено пунктом «а» частиною 1 статті 77 Закону №2801-XII, медичні і фармацевтичні працівники мають право на заняття медичною і фармацевтичною діяльністю відповідно до спеціальності та кваліфікації.

Згідно з пунктом 15 частини 1 статті 7 Закону України №222-VIII від 02.03.2015 «Про ліцензування видів господарської діяльності» медична практика підлягає ліцензуванню.

Відповідно до п.24 «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики», затверджених 02.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України №285, медичну допомогу повинні надавати особи, які відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам, затвердженим МОЗ.

Статтею 33 Закону №2801-XII визначено, що медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах.

Таким чином, надавати медичні послуги можуть або медичні працівники, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, або фізичні особи підприємці, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах.

Судом викликано та допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , з яким позивачем укладена цивільно-правова угода як з лікарем-отоларингологом. Свідок підтвердив, що працює з ТОВ «Десна» ЛТД за цивільно-правовою угодою та отримує винагороду за виконану роботу згідно актів виконаних робіт, не підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядку. Також зазначив, що не веде підприємницької діяльності та не має ліцензії на здійснення медичної практики, користується ліцензією ТОВ «Десна» ЛТД

Аналогічні показання дала суду свідок ОСОБА_6 , з якою позивачем укладена цивільно-правова угода як з лікарем-дерматологом.

Також, суду надала свідчення ОСОБА_4 - директор ТОВ «Десна» ЛТД, яка теж підтвердила, що позивачем укладено цивільно-правові угоди з особами, вказаними відповідачем в акті. Зазначила, що оплату за виконану роботу ці особи отримують згідно актів виконаних робіт.

Доказів реєстрації осіб, з якими позивач укладав цивільно-правові угоди як фізичних осіб-підприємців суду не надано, як і не надано відповідних ліцензій в установленому законом порядку.

Суд зазначає, що ТОВ «Десна» ЛТД необхідно було забезпечити укладення трудових договорів або забезпечити укладення цивільно-правових договорів із суб`єктами господарювання, які мають на це відповідну ліцензію.

При цьому, суд вважає, що враховуючи чинні норми права позивач не був позбавлений можливості прийняти до себе на роботу працівників за сумісництвом, тощо, належно оформивши трудові відносини.

Беручи до уваги зазначене, матеріали справи, суд погоджується з думкою відповідача, що особи ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; Господарський ОСОБА_34 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_27 фактично були допущені до роботи без укладення трудового договору (який в силу вимог Закону є обов`язковим), що є порушенням частини 1 статті 24 КЗпП України.

В зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1 , 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо посилання позивача на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, якою затверджено "Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю" була визнана нечинною рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року (Справа № 826/8917/17), слід зазначити, що станом на час проведення спірної перевірки, згадана постанова була чинною.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Десна" ЛТД (місцезнаходження: вул. Текстильна, 8А, м. Тернопіль, 46010, ЄДРПОУ / ІПН: 14053968) до Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль, 46006, ЄДРПОУ / ІПН: 39777822) про визнання протиправною та скасування постанови від 27.02.2019 №ТР232/40/АВ/ТД-ФС, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2019 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.