Справа № 160/2078/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Справа № 160/2078/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо невизнання періоду роботи водієм міського пасажирського транспорту з 15.10.1984 року по 31.12.1984 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1995 року та з 01.01.2001 року по 22.11.2001 року; такими, що дають право на призначення пенсії відповідно до пункту «з» частини 1 статні 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- визнати періоди роботи ОСОБА_1 з 15.10.1984 року по 31.12.1984 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1995 року, та з 01.01.2001 року по 22.11.2001 року: такими, що дають право на призначення пенсії відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 21.01.2019 р. він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії у відповідності до п. «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом від 04.02.2019 р. № 166/03.15/12 відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах з підстави того, що в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено що ОСОБА_1 працював водієм на міських маршрутах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2078/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні.
Дослідивши документи і матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 58 років, 21.01.2019 р. звернувся до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював:
01.12.1989р. присвоєно кваліфікацію водія другого класу;
18.02.1992р. присвоєно кваліфікацію водія першого класу;
01.10.1992р. призначено бригадиром бригади водіїв №6;
22.11.2001р. звільнений за власним бажанням.
Листом від 04.02.2019р. № 166/03.15/12 відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах з підстави того, що в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що ОСОБА_1 працював водієм на міських маршрутах.
З такою позицією Пенсійного органу позивач не погоджується, шо й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону №1788-XII).
На виконання зазначеної норми Закону № 1788-XII, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок).
Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Вказаний спірний період роботи позивача також підтверджується наданими ним довідками а саме: архівною довідкою від 04.09.2018 р. №2160 архівного відділу Виконкому Криворізької міської ради, архівною довідкою від 04.09.2018 р. №2160, виданою архівним відділом Виконкому Криворізької міської ради, яка містить відомості про заробітну плату в період з 1984р. по 1989р., архівною довідкою від 04.09.2018 р. №2161, виданою архівним відділом Виконкому Криворізької міської ради, яка містить відомості про заробітну плату за період з 1990р. по 1995р., архівною довідкою від 04.09.2018 р. №2162, виданою архівним відділом Виконкому Криворізької міської ради, яка містить відомості про заробітну плату за період з 1995р. по 2000р., а також наказом по підприємству від 04.10.2001 р. №125 «Про закріплення рухомого складу за водіями та маршрутами на 4-й квартал 2001 року» з якого видно, що ОСОБА_1 був закріплений за автобусом марки «Лаз 695 нг», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Отже, позивачем надано достатньо документів на підтвердження зайнятості позивача як водія міського пасажирського транспорту автобусів, тролейбусів, трамваїв, з огляду на що суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо невизнання періоду роботи ОСОБА_1 водієм міського пасажирського транспорту з 15.10.1984 року по 31.12.1984 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1995 року та з 01.01.2001 року по 22.11.2001 року.
За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано до суду доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення щодо невизнання періоду роботи позивача водієм міського пасажирського транспорту з 15.10.1984 року по 31.12.1984 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1995 року та з 01.01.2001 року по 22.11.2001 року такими, що дають право на призначення пенсії відповідно до пункту «з» частини 1 статні 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 768,4 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невизнання періоду роботи ОСОБА_1 водієм міського пасажирського транспорту з 15.10.1984 року по 31.12.1984 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1995 року та з 01.01.2001 року по 22.11.2001 року такими, що дають право на призначення пенсії відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 15.10.1984 року по 31.12.1984 року, з 01.01.1990 року по 31.12.1995 року, та з 01.01.2001 року по 22.11.2001 року до періодів, що дають право на призначення пенсії відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

15 квітня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник