Справа № 473/2727/19
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2727/19
РІШЕННЯ

іменем України

"19" липня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Сиверин Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області Румянцевої Лілії Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 року представник позивача ОСОБА_1 (далі позивач) - ОСОБА_2 - звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до начальника Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області Румянцевої Лілії Василівни про скасування постанови від 07.06.2019року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.203-1 КУАП.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначала, що вказаною постановою позивач ОСОБА_1 як іноземець, громадянин Російської Федерації, був притягнутий до адміністративної відповідальності за невиконання рішення Державної міграційної служби України від 09.04.2015року про заборону в`їзду в Україну строком на п`ять років в`їхавши в Україну 17.04.2019року згідно даних інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи «Аркан» ( далі - система «Аркан»)

Посилаючись на те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.203-1КУпАП через невірне визначення статусу позивача, оскільки він є громадянином України, а не іноземцем і згідно даних системи «Аркан» через офіційний пункт пропуску «Гоптівка» в`їхав в Україну пред`явивши посвідчення особи на повернення в Україну виданого Консульським відділом посольства України в Російській Федерації, та на порушення процедури та порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності: відсутність повноважень провідного спеціаліста Вознесенського РВ УДМС України у Миколаївській області на складання 07.06.2019 року протоколу про адміністративне правопорушення за сплином 24 години з моменту виявлення 22.05.2019року працівниками Покровського міського відділу ГУ ДМС в Донецькій області ОСОБА_1 як особи, яка вчинила правопорушення, не забезпечення права ОСОБА_1 на правову допомогу в порушення ст.59 Конституції, не надання копії протоколу та постанови, представник позивача просила позов задовольнити.

Вимоги про поновлення строку звернення до суду представник позивача обґрунтовував тим, що 07.06.2019року ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення стягнення у вигляду штрафу, про їх існування позивач довідався з додатку відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Донецькій області.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року (а.с.33) відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області Румянцевої Лілії Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року (а.с.57) до участі у справі залучено третьою особою УДМС України в Миколаївській області - орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції(імміграції та еміграції), у тому числі, протидії незаконній міграції, громадянства, який наділений повноваженнями у разі встановлення незаконності оскаржуваної постанови скасувати її.

В судовому засіданні позивач в режимі відео конференції та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги. Позивач ОСОБА_1 пояснив, що 07.06.2019 року до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України, де він перебуває,прибула представник Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області Палій В П. у супроводі особи чоловічої статі, відповідача ОСОБА_3 з ними не було, на його вимогу ці особи заявили лише те, що вони з Державної міграційної служби, прізвищ не назвали, підписувати складені документи він відмовлявся не взагалі, а до надання йому правової допомоги перебуваючи в цей час на телефонному зв`язку з адвокатом, який зміг би прибути на розгляд справи через 5 годин, але посадові особи позбавили його права на повне всебічне з`ясування обставин, справедливий розгляд справи. Надану представником позивача відповідь на відзив третьої особи суд сприймає як заяву з процесуального питання , оскільки заявами по суті у категорії термінових справ є лише позовна заява та відзив на позовну заяву (ст.269 КАС України).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до суду надійшов відзив на позовну заяву, де позов не визнає, спростовує доводи позивача з наданням доказів, які підтверджують про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.203-1КУпАП.

Представник третьої особи без самостійних вимог - УДМС України у Миколаївській області вважає оскаржувану постанову законною, прийняту у відповідності до діючого законодавства,надав відзив на позовну заяву,яку суд сприймає як заяву з процесуального питання, оскільки КАС України передбачено цьому учаснику справи надати пояснення щодо позову або відзиву на позовну заяву(ст.165 КАС України).

Згідно зі статтею 269 ч.1 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву. Матеріали справи містять ці заяви, крім того позивач, його представник та представник третьої особи надали безпосередньо в судовому засіданні пояснення.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 286 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 провідним спеціалістом Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області Палій В.П. не на підставі, поза меж повноважень та у спосіб, що не передбачений КУпАПскладений 07.06.2019 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.203-1КУпАП невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну.

Згідно ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ст. 254 ч.2 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разу його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а ч.1 цієї статті передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається уповноваженою особою.

Із протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 22.05.2019року слідує, що воно здійснено головним спеціалістом Покровського міського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення з метою встановлення особи та встановлення обставин правопорушення, передбаченого ст.203-1 КУпАП. Отже, виявлення правопорушення відбулося 22 травня 2019року і від так складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мало проводитися працівниками цього підрозділу Державної міграційної служби, а не Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області, на території обслуговування якого лише знаходитьсяМиколаївський пункт тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України, де перебуває ОСОБА_1 . Також суду не надані відповідачем докази, які підтверджували вручення одного примірника протоколу про адміністративне правопорушення під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.257 КУпАП протокол надсилається органу уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення .

Згідно ст.276 ч.5 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу розглядаються за місцем їх виявлення. Дана норма було внесена Законом України від 27.02.2018року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення прикордонної безпеки держави» (набрала чинності 29.04.2018року).

Тому розгляд протоколу відповідачем - начальником Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області Румянцевою Лілією Василівною та винесення нею постанови від 07.06.2019 року якою до позивача ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. також відбулося не на підставі, поза меж повноважень та у спосіб, що не передбачений КУпАП .

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо і встановлено порушення цих принципів.

Частиною 1 ст. 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку. В разі, якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В даному випадку, сам позивач стверджує, що оскаржувана постанова не була вручена, не направлена поштовим зв`язком, відповідач же не надав доказів виконання вказаних приписів закону.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року про відкриття провадження по справі адміністративної юрисдикції та про підготовку справи до судового розгляду суд поновив ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 123 ч.4 КАС України, якщо після відкриття провадження по справі суд дійде висновку, що викладені в ухвалі про відкриття провадження по справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отримання позивачем копії оскаржуваної постанови поза строками передбаченими ст. 289 КУпАП є поважною причиною пропущення строку звернення до суду з вимогами щодо її оскарження, оскільки відсутність копії оскаржуваного рішення істотно впливає на можливість його оскарження та здатність особи захистити свої права та інтереси.

Таким чином, висновок суду про наявність у позивача ОСОБА_1 поважної причини пропуску строку на звернення до суду, знайшов своє підтвердження і ході судового розгляду.

При вирішенні питання про поновлення строку, суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, з якої випливає обов`язок держави забезпечити особі реальну можливість доступу до захисту своїх прав в суді, у противному випадку, це можна розглядати як порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст.6 вказаної Конвенції.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом (ч.5 ст. 5 КАС України).

На думку суду, мають бути враховані вищевказані норми процесуального права та позивачу надана реально можливість скористатись його правами на справедливий судовий захист.

Окремо слід звернути на наступне.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція захист прав людини і основоположних свободдля кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення п.55 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» (заява №61406/00) від 06.09.2005 року, п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (заява №16347/02) від 09.06.2011 року.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року практика Європейського суду з прав людини є джерелом права. Невід`ємною складовою закріпленого у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд є забезпечення права підозрюваного, обвинуваченого на захист. Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правничу допомогу та вільний вибір захисника своїх прав. Закріплене право особи на захист полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу притягнення до відповідальності; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у адміністративному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КУпАП.

В судовому засіданні встановлено про недотримання положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини та вищезазначених вимог закону щодо забезпечення реалізації конституційного права ОСОБА_1 на захист, що полягає у незабезпеченні ефективної реалізації права на захист при провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

Таке порушення є істотним порушенням, ухвалена постанова підлягає скасуванню з надісланням справи на новий розгляд з дотриманням права ОСОБА_1 на захист до компетентного органу(посадової особи).Важливим є те, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника адміністративного провадження була застосована належна правова процедура

За змістом ст. 286 ч.3 КАС України під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надсилання справи на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За зазначених обставин справи, не даючи оцінки наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст.203-1 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення, у зв`язку її розглядом некомпетентним органом(посадовою особою) , підлягає скасуванню і справа направляється на новий розгляд до органу (посадової особи), оскільки не були з`ясовані обставини, які мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Постанову начальника Вознесенського районного відділу УДМС України у Миколаївській області Румянцевої Лілії Василівни від 07.06.2019року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст.203-1 КУпАП скасувати, а справу направити на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Старжинська О.Є.