Справа № 189/666/19
Суддя: Пустовар О. С.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/666/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.07.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пустовар О.С.,

за участю секретаря Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Булгакова Олега Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1052350 від 08.04.2019 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Булгакова Олега Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1052350 від 08.04.2019 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.04.2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 21.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2 ). В Харківській області, Красногвардійський р-н, 27, ТЗ було зупинено інспектором роти 6, батальйону 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Булгаковим О.С. та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1052350. Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керував ТЗ з причіпом днз НОМЕР_2 перевозив «сосуд» згідно ТТН 689387 від 07.04.2019 року шириною 2 м 72 см без відповідного дозволу. При собі мав дозвіл 01 НГ від 07.04.2019 р., але дозвіл видано на перевезення «техніки» і лише з супроводом тз, чим порушив п. 22.5 ПДР» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень. Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, а тому постанова підлягає скасуванню. 08.04.2019 року він здійснював перевезення двох бочок, а саме сосуд/бочки, відповідно до погодженого з органами Національної поліції дозволу №01 від 06.03.2019 р., даний факт був визнаний відповідачем і зазначений в п. 6 оскаржуваної постанови. Відповідно до зазначеного дозволу він має право на перевезення техніки, габаритні параметри якої не перевищують: ширина - до 3,75 м., довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 т., вантаж може виступати за задній габарит тз не більше 1,5 м. У вужчому сенсі під технікою маються на увазі машини, механізми, прилади, пристрої, знаряддя тієї чи іншої галузі. Розрізняють прилад як: інструмент, предмет, який використовується при виконанні певної дії. Предмет, що входить до складу якогось устаткування, спорядження.; Сукупність відповідних інструментів, предметів, необхідних для виконання певної роботи. Бочки (сосуд) які він перевозив 08.04.2019 року являються резервуаром для перевезення рідких, сипких матеріалів, які встановлюються на шасі автомобіля або причепа та входять до складу оприскувача, тобто є технікою, яка призначена для оприскування полів. Враховуючи вищезазначене можна дійти висновку, що бочки (сосуд) є технікою, оскільки створені людством для обслуговування своїх потреб, зокрема для оброблення полів. Як вбачається він здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу погодженим з Національною Поліцією маршрутом. Відповідно п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року - супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. Оскільки транспортна ширина вантажу складала 2,72 м, тому супровід автомобілем прикриття не є обов`язковий. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАВ №1052350 від 08.04.2019 року, винесеною інспектором роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Булгаковим О.С., позивача ОСОБА_1 за порушення п. 22.5 ПДР (водій керував тз з причіпом днз НОМЕР_2 , перевозив сосуд згідно ТТН 689387 від 07.04.2019 року, шириною 2 м. 72 см., без відповідного дозволу. При собі мав дозвіл 01НГ від 06.03.2019 року, але дозвіл видано на перевезення техніки і лише з супроводом тз), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.17).

Відповідно до дозволу №01 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого з 12.03.2019 року по 25.04.2019 року, вантажному автомобілю МАN TGS 21.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом ВЕСТТ 975310, державний номерний знак НОМЕР_2 , дозволено перевозити вантаж - довжиною 22 м., шириною 3,75 м., висотою 4,49 м., загальною вагою 40 т., з навантаженням на найбільш навантажену вісь 11 т., вантаж виступає за задній габарит ТЗ 1,50 м. (а.с.18).

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач керував транспортним засобом згідно дозволу №01НГ від 06.03.2019 року, яким дозволено перевозити вантаж шириною 3,75 м. Згідно постанови серії ЕАВ №1052350 від 08.04.2019 року, позивач перевозив вантаж шириною 2 м. 72 см., тобто згідно дозволених параметрів.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, бочки (сосуд), які він перевозив 08.04.2019 року, являються резервуаром для перевезення рідких, сипких матеріалів, які встановлюються на шасі автомобіля або причепа та входять до складу оприскувача, тобто є технікою, яка призначена для обприскування полів. Відповідачем не спростоване дане твердження позивача та не надано належних та допустимих доказів того, що вантаж, який перевозив позивач 08.04.2019 року не є технікою та дозвіл №01 НГ , який надано до суду позивачем в якості доказу та на підставі якого 08.04.2019 року він перевозив великогабаритний вантаж, не давав йому права на перевезення цього вантажу.

Для встановлення правомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови серії ЕАВ №1052350 від 08.04.2019 року, ухвалою суду від 10.06.2019 року було витребувано від Управління патрульної поліції в Харківській області відео з нагрудної камери інспектора з приводу обставин винесення оскаржуваної постанови.

Однак, згідно листа УПП в Харківській області ДПП від 09.07.2019 року №6895/41/14/02-2019, відеозаписи за 08.04.2019 року було знищено 21.06.2019 року згідно акту знищення медіафайлів №6-19.

Інші докази на підтвердження встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.

Щодо змісту постанови про керування позивачем транспортним засобом без супроводження, який зазначено у дозволі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Відповідно до пункту 27 Правил № 30 супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Однак, матеріали справи не містять доказів перевищення нормативно встановлених параметрів при яких супровід автомобілем прикриття є обов`язковий, а навпаки зміст постанови спростовує такі габарити, оскільки ширина вантажу, згідно постанови серії ЕАВ №1052350 від 08.04.2019 року, становить 2 м. 72 см.

Тобто, факт перевищення нормативних габаритів ТЗ, що потребувало б обов`язкового супроводу автомобілем прикриття, та факт того, що позивач перевозив габаритний вантаж без належного дозволу від Національної поліції України, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено, відповідно й підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення пункту 22.5 ПДР відсутні.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачити на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1052350 від 08.04.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ст. 132-1 КУпАП, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Булгакова Олега Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1052350 від 08.04.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ №10525350 від 08.04.2019 року винесену інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Булгаковим Олегом Станіславовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 08.04.2019 року - закрити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.С. Пустовар