Справа № 120/1559/19-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2019 р. Справа № 120/1559/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язанян вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12.11.2012, він отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та трудове каліцтво із призначенням 3-ї групи інвалідності. За актом проведення розслідування нещасного випадку, складеного за формою Н-1 та Н-5 від 05.03.2013, визначено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. 06.06.2013 протоколом засідання комісії при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гайсинському районі з питань вирішення спорів вирішено дозволити відділенню здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивача в 2 етапи, а саме: спочатку виплатити гарантовані йому 50% одноразової допомоги, а решту виплатити після надходження висновку і рішення комісії щодо розміру зменшення виплати потерпілому одноразової допомоги в разі наявності його вини в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. 24.07.2014 складено висновок форми Т-1, відповідно до якого, причиною нещасного випадку є порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 . В зв`язку з цим, 26.06.2015 протоколом засідання комісії при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гайсинському районі з питань вирішення спорів, вирішено зняти з потерпілого - ОСОБА_1 50% одноразової допомоги.

В той же час, позивач зазначає, що рішенням Гайсинського районного суду від 20.11.2018 по справі №129/1356/15-ц, яке набрало законної сили 19.03.2019 відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду, встановлено, що відповідно до висновку експерта №1616/1617/16-21 від 07.12.2016 за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи, дії водія ОСОБА_2 , знаходились в причинному зв`язку з виникненням розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2012.

Даним рішенням, на думку позивача, спростовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, які відображені у Висновку форми Т-1, складеного 24.07.2014.

З огляду на зазначене вище рішення Гайсинського районного суду, 01.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення та проведення доплати решти 50% одноразової грошової допомоги в зв`язку із стійкою втратою професійної працездатності.

Разом із тим, листом від 10.04.2019 №01-629 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області повідомило позивача про відсутність можливості виплатити йому одноразову грошову допомогу в повному обсязі.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 17.05.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що підставою для здійснення страхових виплат є акт форми Н-1 та висновок форми Т-1, який є невід`ємною частиною акту Н-1. На даний час, акт форми Н-1 та висновок форми Т-1 є чинними та не скасовані судом чи іншими установами. Крім того, зазначив, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 05.03.2015, яке залишене в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27.05.2015, позивачу відмовлено в задоволені його позовної заяви до ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" про визнання висновку форми Т-1 від 24.07.2014 протиправним та його скасування.

Ухвалою від 10.06.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Ухвалою від 13.06.2019 відмовлено у задоволені клопотання представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12.11.2012, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та трудове каліцтво із призначенням 3-ї групи інвалідності.

Відповідно до Акта проведення розслідування нещасного випадку, що стався 12.11.2012 у ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля", нещасний випадок пов`язаний з виробництвом відповідно до п. 15.6 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 30.11.2011 №1232, складається акт за формою Н-1.

06.06.2013 протоколом засідання комісії при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гайсинському районі з питань вирішення спорів вирішено дозволити відділенню здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивача в 2 етапи, а саме: спочатку виплатити гарантовані йому 50% одноразової допомоги, а решту виплатити після надходження висновку і рішення комісії щодо розміру зменшення виплати потерпілому одноразової допомоги в разі наявності його вини в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

24.07.2014 ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" складено висновок форми Т-1, який погоджено начальником тер управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області на начальником відділення ВД ФССНВ України у Гайсинському районі, та відповідно до якого, причиною нещасного випадку є порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим, 26.06.2015 протоколом засідання комісії при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гайсинському районі з питань вирішення спорів, вирішено зняти з потерпілого - ОСОБА_1 50% одноразової допомоги.

В той же час, як зазначає позивач у позовній заяві, рішенням Гайсинського районного суду від 20.11.2018 по справі №129/1356/15-ц, яке набрало законної сили 19.03.2019 згідно ухвали Вінницького апеляційного суду, встановлено, що відповідно до висновку експерта №1616/1617/16-21 від 07.12.2016 за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи, дії водія ОСОБА_2 , знаходились в причинному зв`язку з виникненням розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2012.

Даним рішенням, на думку позивача, спростовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, які відображені у Висновку форми Т-1, складеного 24.07.2014.

З огляду на зазначене вище рішення Гайсинського районного суду, 01.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення та проведення доплати решти 50% одноразової грошової допомоги в зв`язку із стійкою втратою професійної працездатності.

Разом із тим, листом від 10.04.2019 №01-629 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області повідомило позивача про відсутність можливості виплатити йому одноразову грошову допомогу в повному обсязі.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до п. п. 3.5.1 п. 3.5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 27.04.2007 №24 (чинному на момент призначення позивачу одноразової допомоги), одноразова допомога потерпілому визначається з розрахунку його середньої заробітної плати (доходу) за кожний відсоток втрати професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду, на час настання права потерпілого на страхову виплату.

Згідно з п. п. 3.5.3 п. 3.5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров`я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги підлягає зменшенню, але не більше як на 50 відсотків.

Відсоток зменшення розміру одноразової допомоги визначається рішенням комісії з питань охорони праці підприємства, а в разі, якщо вона не створена, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду, виходячи з критеріїв, визначених цим Порядком.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Із наведеного вище слідує висновок, що справи про страхові виплати розглядаються Фондом, в тому числі, на підставі акту розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Таким чином, саме акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть, є підставою для призначення та виплати особі страхових виплат.

При цьому, в п.п. 3.5.3 п. 3.5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат законодавець визначив право Фонду зменшити розмір відповідної виплати, у разі, якщо комісією з розслідування нещасного випадку буде встановлено, що ушкодження здоров`я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці.

В даному ж випадку, як уже зазначалось судом вище, 24.07.2014 ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" складено висновок форми Т-1, який погоджено начальником теруправління Держгірпромнагляду у Вінницькій області на начальником відділення ВД ФССНВ України у Гайсинському районі, відповідно до якого, причиною нещасного випадку є порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим, 26.06.2015 протоколом засідання комісії при відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гайсинському районі з питань вирішення спорів, вирішено зняти з потерпілого - ОСОБА_1 50% одноразової допомоги.

Разом із тим, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що рішенням Гайсинського районного суду від 20.11.2018 по справі №129/1356/15-ц, яке набрало законної сили 19.03.2019 згідно ухвали Вінницького апеляційного суду, встановлено, що відповідно до висновку експерта №1616/1617/16-21 від 07.12.2016 за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи, дії водія ОСОБА_2 , знаходились в причинному зв`язку з виникненням розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2012.

Даним рішенням, на думку позивача, спростовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, які відображені у Висновку форми Т-1, складеному 24.07.2014.

В той же час, як уже зазначалось судом вище, документом, на підставі якого здійснюється призначення та виплата допомоги, є акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 12.11.2012 у ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" за формою Н-1, а також висновок від 24.07.2014 за формою Т-1, який в даному випадку є невід`ємною частиною акта форми Н-1.

Даний акт форми Н-1 та висновок від 24.07.2014 за формою Т-1 є чинними та не скасовувались ані в судовому порядку, ані іншими уповноваженими на те органами.

Крім того, у рішенні Гайсинського районного суду від 20.11.2018 по справі №129/1356/15-ц дійсно наявний висновок про те, що дії водія ОСОБА_2 , знаходились в причинному зв`язку з виникненням розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2012.

Разом із тим, даним рішенням не спростовано обставини, що відображені у висновку від 24.07.2014 за формою Т-1, в частині порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306.

При цьому, суд звертає увагу на те, що саме порушення особою правил дорожнього руху є одним із критеріїв, передбачених п. п. 3.5.3 п. 3.5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, за наявності якого розмір одноразової допомоги підлягає зменшенню на 50%.

Судом також враховано, що не погоджуючись із висновком від 24.07.2014 за формою Т-1 позивач оскаржив його в судовому порядку, однак рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05.03.2015 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги чинність акта форми Н-1 та висновку від 24.07.2014 за формою Т-1, суд приходить до висновку, що посилання позивача на рішення Гайсинського районного суду від 20.11.2018 по справі №129/1356/15-ц, як на підставу для виплати йому решти 50% суми одноразової допомоги, є необґрунтованими.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 17.07.2019.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна