Справа № 808/1771/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 липня 2019 року (о 17 год. 30 хв.)Справа № 808/1771/18 СН/280/37/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В. за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування заробітку позивача з 01.01.1991 по 31.10.1995, на підставі довідки про заробітну плату за період роботи в ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК») за №03-06/К-542 від 05.10.2017, виданої архівним управлінням Запорізької міської ради при обчисленні пенсії; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з зарахуванням заробітку з 01.01.1991 по 31.10.1995, на підставі довідки про заробітну плату за період роботи в ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК») за №03-06/К-542 від 05.10.2017, виданої архівним управлінням Запорізької міської ради починаючи з 01.02.2018.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018, що залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2018 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 808/1771/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції колегія суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду зазначила, що під час нового судового розгляду судам першої та апеляційної інстанцій треба встановити: чи зарахований пенсійним органом період роботи позивача з 1991 по 1995 рік у ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК») до його страхового стажу; з`ясувати причини розходження відомостей, зокрема, в частині нарахування заробітної плати і сплати страхових внесків позивачу, що зазначені у довідці від 05 жовтня 2017 року № 03-06/К-542 та акті Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 11 січня 2018 року №220/1 шляхом дослідження документів, на підставі яких вони були складені.

До Запорізького окружного адміністративного суду справа №808/1771/18 повернулась 18.06.2019.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 справу передано на розгляд головуючому судді Максименко Л.Я.

Ухвалою судді Максименко Л.Я. від 19.06.2019 задоволено самовідвід судді Максименко Лілії Яковлівни від нового розгляду адміністративної справи №808/1771/18 провадження СН/280/37/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Справу передано в канцелярію суду для проведення автоматизованого розподілу справи відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.06.2019, справа №808/1771/18 провадження СН/280/37/19 передана на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В.

Ухвалою суду від 21.06.2019 адміністративну справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги на момент звернення позивача до суду обґрунтовувались тим, що позивач перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком. 10.10.2017 позивачем до Пенсійного фонду була надана довідка про заробітну плату за період роботи з 01.10.1990 по 31.10.1995 в ТОВ фірма «АЕК», видана архівним управлінням Запорізької міської ради. Проте, при здійсненні перерахунку пенсії відповідачем не взято суми заробітних плат за 1991 - 1995 роки. Після перерахунку розмір пенсії складає 1373,00 грн. Підставою для відмови слугував акт перевірки довідки про заробітну плату, наданої для перерахунку пенсії Архівним управлінням Запорізької міської ради, яким встановлено зайве включення сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991 по 1995 роки у зв`язку із не нарахуванням на ці суми страхових внесків. Вважає, що відповідач протиправно, необґрунтовано відмовив у перерахунку пенсії. У зв`язку із чим просить суд позовні вимоги задовольнити.

17.07.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 29337), в якому представник відповідача зазначає, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 31.07.2016 позивачу призначено пенсію за віком. Позивачем до відповідача подано заяву від 29.09.2017 про перерахунок пенсії згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії з 01.10.1990 по 31.10.1995 по ТОВ фірма «АЕК», яка була видана архівним управлінням Запорізької міської ради. З метою проведення перевірки достовірності даних архівної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.10.2017 №03-06/К-542, яка надана позивачу Архівним управлінням Запорізької міської ради, ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснено перевірку, за результатами якої складено акт перевірки №220/1 від 11.01.2018. Так, для перевірки даних архівної довідки архівним управлінням Запорізької міської ради були надані відомості (особові рахунки) про нарахування заробітної плати працівникам та службовцям Малого підприємства «АЕК» (з 31.03.1992 ТОВ «АЕК «ЛТД») за період з 1990 по 1995 роки (архівний фонд№ 2762, оп. 1-к, спр. 1. арк. 3-4). За результатами перевірки архівної довідки та первинних документів встановлено зайве включення сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991 по 1995 рік у зв`язку з ненарахуванням на ці суми страхових внесків (нарахування страхових внесків, внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування працюючих громадян відсутні у відомостях (особових рахунків) про нарахування заробітної плати. На всі виплати, які ТОВ фірма «АЕК» зафіксувало у відомостях про нарахування заробітної плати та звітах за період з 31.10.1991 по 31.10.1995, мали бути нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України (що є необхідною умовою, яка дає право на отримання пенсії), проте проведеною перевіркою було доведено, що страхові внески взагалі не були нараховані на суми заробітної плати позивача. Звертає увагу суду, що в матеріалах справи знаходяться копії відомостей, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради вих. № 04-21/К-351 від 25.06.2018 на підставі архівного фонду 2762, Оп. 1-к. спр. 2., арк. 3-4, яка надавалась до апеляційної скарги. Натомість, під час проведення перевірки достовірності архівної довідки від 05.10.2017 №03-06/К.542 ГУ ПФУ в Запорізькій області перевірялися дані відомостей (особового рахунку) про нарахування заробітної плати позивачу, що містяться в архівному Фонді № 2762, Оп. 1-к, спр. 1. арк. 3-4, на підставі яких була видана архівна довідка. Відомості, що знаходяться в архівному фонді № 2762, Оп. 1-к. спр. 2, арк. 3-4 Головним управлінням не перевірялися, оскільки для перевірки Архівне управління надає лише той архівний фонд, який був підставою для видачі довідки. При призначенні пенсії позивачу за віком з 31.07.2016 період роботи до 01.07.2000 зараховано згідно записів в трудовій книжці, а з 01.07.2000 згідно з даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Разом з цим, зазначає, що період роботи позивача на посаді директора ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК») з 18.10.1990 по 30.03.1997, включаючи 1991-1995, згідно записів трудової книжки було зараховано до страхового стажу, про що свідчить розрахунок стажу позивача. Крім того зазначає, що при обчисленні пенсії позивачу відповідач не враховував довідку, видану на підставі особових рахунків за 1987-1991 рік. Вказану довідку б/н та вихідної дати та за підписом самого позивача, як керівника ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК») про суми заробітку з розшифруванням з 1990-1995 відповідачем для розрахунку пенсії не була взята, оскільки довідка містила суттєві порушення, зокрема, не була підписана головним бухгалтером, на відтиску печатки був відсутній код ЄДРПОУ, суми заробітної плати не переведені у відповідну грошову одиницю. Та, саме основне, позивач як керівник підприємства та підписант вказаної довідки, корегуючи роки у довідці не відкоригував роки особових рахунків, на підставі начебто яких і видана вказана довідка. Причиною розходження відомостей, зокрема в частині нарахування заробітної плати і сплати страхових внесків, що зазначені в Архівній довідці від 05.10.2017 №03-06/К.542 та Акті ГУ ПФУ Запорізькій області є відображення позивачем неправдивої інформації у первинних документах із зайвим включенням сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991-1995 роки у зв`язку із ненарахуванням на ці суми страхових внесків. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Разом з цим, 18.07.2019 від представника відповідача до суду надійшла заява про призначення розгляду адміністративної справи №808/1771/18 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, за участю представника відповідача.

Суд зазначає, що предметом розгляду адміністративної справи №808/1771/18 є дії відповідача щодо перерахунку пенсії, що відноситься до справ незначної складності, розгляд якої здійснюється за приписами ст. 263 КАС України. Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Частиною 3 ст. 263 КАС України встановлено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Частиною 2 ст. 263 КАС України визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Повний текст судового рішення складено та підписано урахуванням вищезазначених норм.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 31.07.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та йому призначено пенсію за віком.

31.07.2016 позивачу призначена пенсія за віком із розрахунку стажу 32 роки 5 місяців 10 днів та із заробітної плати 1313,05 грн. за період з 01.07.2000 по 30.06.2016.

10.10.2017 позивачем до пенсійного органу надана архівна довідка про заробітну плату за період роботи з 01.10.1990 по 31.10.1995 у ТОВ фірма «АЕК» № 03-06/К-542 від 05.10.2017.

Листом від 13.10.2017 № 352/К-9 позивача повідомлено, що перерахунок пенсії буде здійснено після отримання акту перевірки довідки про заробітну плату контрольно-перевірочним відділом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

11.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області складено акт № 220/1 від 11.01.2018 перевірки достовірності довідки про заробітну плату для розрахунку пенсії, наданої Архівним управлінням Запорізької міською радою. У зазначеному акті зроблено висновок, що за результатами перевірки архівної довідки, яка видана ОСОБА_1 та первинних документів, що підтверджують нарахування заробітної плати, встановлено зайве включення сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991 по 1995 рік у зв`язку із не нарахуванням на ці суми страхованих внесків.

16.02.2018 Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надано ОСОБА_1 відповідь, в якій зазначено, що відповідно до акту перевірки та заяви позивача від 06.02.2018 відповідачем проведено перерахунок. Розмір пенсії склав 1 373,00 грн.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії за архівною довідкою включаючи заробітну плату за 1991 - 1995 роки, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 17 березня 2015 року у справа № 21-11а15 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 686/6278/17.

Так, судом встановлено, що з метою проведення перевірки достовірності даних архівної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.10.2017 №03-06/К-542, яка надана позивачу Архівним управлінням Запорізької міської ради, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснено перевірку, про що складений акт перевірки №220/1 від 11.01.2018.

Для перевірки даних архівної довідки архівним управлінням Запорізької міської ради були надані відомості (особові рахунки) про нарахування заробітної плати працівникам та службовцям Малого підприємства «АЕК» (з 31.03.1992 ТОВ «АЕК «ЛТД») за період з 1990 по 1995 роки (архівний фонд № 2762, оп. 1-к, спр. 1. арк. 3-4).

За результатами перевірки архівної довідки та первинних документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області встановлено зайве включення сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991 по 1995 рік у зв`язку з ненарахуванням на ці суми страхових внесків (нарахування страхових внесків, внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування працюючих громадян відсутні у відомостях (особових рахунків) про нарахування заробітної плати.

На всі виплати, які ТОВ фірма «АЕК» зафіксувало у відомостях про нарахування заробітної плати та звітах за період з 31.10.1991 по 31.10.1995, мали бути нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України (що є необхідною умовою, яка надає право на отримання пенсії), проте проведеною перевіркою встановлено, що страхові внески взагалі не були нараховані на суми заробітної плати позивача, що знайшло своє підтвердження у Акті перевірки №220/1 від 11.01.2018.

Так, в матеріалах справи містяться відомості, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради вих. № 04-21/К-351 від 25.06.2018 на підставі архівного фонду 2762, Оп. 1-к. спр. 2., арк. 3-4, яка надавалась позивачем до апеляційної скарги. Натомість, судом встановлено, що під час проведення перевірки достовірності архівної довідки від 05.10.2017 № 03-06/К.542 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевірялися дані відомостей (особового рахунку) про нарахування заробітної плати позивачу, що містяться в архівному Фонді № 2762, оп. 1-к, спр. 1. арк. 3-4, на підставі яких була видана архівна довідка. Відомості, що знаходяться в архівному фонді № 2762, Оп. 1-к. спр. 2, арк. 3-4 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не перевірялися, оскільки для перевірки Архівне управління надає лише той архівний фонд, який був підставою для видачі довідки.

На виконання Постанови Верховного Суду від 26.02.2019 в частині необхідності встановлення сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за період з 1991 по 1995 роки, суд зазначає наступне.

Судом досліджено відомості сплати страхових внесків за період з 1991 по 1995 роки Форма 4-ПФ, які надані представником відповідача та встановлено, що вказані відомості містять розбіжності із первинними документами, на підставі яких була видана Архівна довідка №03-06/К.542, зокрема:

У звітах Форми 4-ПФ за 1991 рік вбачається, що загальний фонд заробітної плати середньої чисельності працівників списочного складу на кінець звітного періоду за 1991 рік складає 65718,00 крб., що є значно меншим, ніж сума заробітної плати одного лише позивача, вказаної у первинних документах за 1991 рік, яка складає 307000,00 крб. (а.с.187).

У звітах Форми 4-ПФ за 1992 рік вбачається, що загальний фонд заробітної плати середньої чисельності працівників списочного складу у кількості 75 чол. на кінець звітного періоду за 1992 рік складає 2.276.894,00 крб., що є значно меншим, ніж сума заробітної плати одного лише позивача, вказаної у первинних документах за 1992 рік, яка складає 18.850.000,00 крб.(а.с.188).

Також у Звіті Форма 4-ПФ за 1992 рік фонд заробітної плати за січень 1992 та квітень 1992 року відсутній, натомість в Архівній довідці №03-06/К.542 у вказаних місяцях суми зазначені.

У звітах Форми 4-ПФ вказані нарахування заробітної плати по підприємству, і саме з цих сум були сплачені страхові внески, а не із тих сум, які вказані у перинних документах.

У звітах Форми 4-ПФ за 1993 рік загальний фонд заробітної плати середньої чисельності працівників списочного складу у кількості 23 чол. на кінець звітного періоду за 1993 рік складає 57.174.051,00 крб., що є значно меншим, ніж сума заробітної плати одного лише позивача, вказаної у первинних документах за 1993 рік, яка складає 194.000.000,00 крб. (а.с.189).

У звітах Форми 4-ПФ за 1994 рік загальний фонд заробітної плати середньої чисельності працівників списочного складу на кінець звітного періоду за 1994 рік визначений лише за І квартал та складає 25682 тис. крб., що є значно меншим, ніж сума заробітної плати одного лише позивача, вказаної у первинних документах за 1994 рік, яка складає 915.000.000,00 крб. (а.с.199).

У звітах Форми 4-ПФ за 1995 рік загальний фонд заробітної плати середньої чисельності працівників списочного складу не вказаний, що свідчить про несплату страхових внесків протягом звітного періоду. Натомість, у первинних документах за 1995 рік сума заробітної плати позивача вказана 929.500.000,00 крб. (а.с.191).

Отже, викладене свідчить про те, що позивач не отримував заробітну плату у таких розмірах, які вказані у відомостях нарахування заробітної плати. Страхові внески з зазначених сум заробітної плати, що вказані у первинних документах позивача не сплачувались. Крім того, подані до Архівного управління Запорізької міської ради відомості та первинні документи містять відомості про збільшену заробітку плату позивача, з якої страхові внески до Пенсійного фонду не сплачувалась, що суттєво відрізняється від сум, зазначених у звітах Форми 4-ПФ, з яких страхові внески сплачувались.

Для перевірки Головному управлінню Пенсійного фонду даних Архівної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії були надані відомості (особові рахунки) про нарахування заробітної плати працівникам та службовцям ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК»).

Факт розбіжності даних та зайвого включення сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітку у зв`язку із не нарахуванням на ці суми страхових внесків був зафіксований Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області при перевірки архівної довідки та викладений у Акті від 11.01.2018 №220/1.

Отже, беручи до уваги вищезазначене суд приходить до висновку, що відповідачем для перерахунку пенсії правомірно не було зараховано заробітку позивача з 01.01.1991 по 31.10.1995 на підставі довідки від 05.10.2017 №03-06/К.542, виданої Архівним управлінням Запорізької міської ради.

На виконання Постанови Верховного Суду від 26.02.2019 в частині необхідності встановлення зарахування періоду роботи позивача з 1991 по 1995 у ТОВ Фірма «АЕК» (МП «АЕК») до страхового стажу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що при призначенні пенсії позивачу за віком з 31.07.2016 період роботи до 01.07.2000 зараховано згідно записів в трудовій книжці (а.с.8), а з 01.07.2000 згідно з даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Отже, період роботи позивача на посаді директора ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК») з 18.10.1990 по 30.03.1997 роки, включаючи 1991-1995, згідно записів трудової книжки було зараховано до страхового стажу, про що свідчить розрахунок стажу позивача (а.с.185-186).

На виконання Постанови Верховного Суду від 26.02.2019 в частині надання оцінки тому факту, що Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, обчислюючи пенсію позивачу, розраховувало заробітну плату ОСОБА_1 за 1991 - 1995 рік, застосовуючи довідку видану на підставі особових рахунків за 1987 -1991 рік, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що при обчисленні пенсії позивачу відповідач не враховував довідку, видану на підставі особових рахунків за 1987-1991 рік. Вказану довідку б/н та вихідної дати та за підписом самого позивача як керівника ТОВ фірма «АЕК» (МП «АЕК») про суми заробітку з розшифруванням з 1990-1995 відповідачем для розрахунку пенсії не була взята, оскільки як зазначено відповідачем довідка містила суттєві порушення, зокрема, не була підписана головним бухгалтером, на відтиску печатки був відсутній код ЄДРПОУ, суми заробітної плати не переведені у відповідну грошову одиницю. Та, як саме основне, позивач як керівник підприємства та підписант вказаної довідки, корегуючи роки у довідці не відкоригував роки особових рахунків, на підставі яких і видана вказана довідка.

Причиною розбіжностей у відомостях, зокрема в частині нарахування заробітної плати і сплати страхових внесків, що зазначені в Архівній довідці від 05.10.2017 №03-06/К.542 та Акті перевірки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є відображення позивачем інформації у первинних документах із зайвим включенням сум заробітку для обчислення пенсії сум заробітної плати за період з 1991-1995 роки у зв`язку із ненарахуванням на ці суми страхових внесків.

Оскільки, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами та сплатою страхових внесків, надана позивачем архівна довідка про заробітну плату за період 1991-1995 рік не може бути врахована при розрахунку пенсії, оскільки на них не нараховувались страхові внески.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки такі витрати відповідачем не підтверджені, вони на позивача не покладаються.

Окрім того, згідно ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.07.2019.

Суддя Ю.В. Калашник