Справа № 460/415/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2019 року м. Рівне №460/415/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Янчук ОСОБА_1 ,

відповідача 1: представник не прибув,

відповідача 2: представник Максимчук В.П.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційної комісії державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі відповідач 1), Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі відповідач 2), про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 від 29.12.2018 № 18/709 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката № 011475 від 15 листопада 2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_2 ; визнання протиправним та скасування наказу відповідача 2 від 11.02.2019 № 29 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_2 від 15 листопада 2013 року № 011475; зобов`язання відповідача 2 анулювати інформацію на офіційному веб-сайті щодо позбавлення кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_2 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, на підставі кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника від 15 листопада 2013 року № 011475, здійснював професійну діяльність інженера-землевпорядника. Окрім цього, позивач є директором Приватного підприємства «Зембудпроект-С», основними видами діяльності якого є: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах, діяльність агентств нерухомості. 11.02.2019 Держгеокадастром України прийнятий наказ № 29 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», згідно з яким, вказаний кваліфікаційний сертифікат анульований на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру України від 29.12.2018 № 18/709. Позивач уважає, що Держгеокадастром України протиправно анульований вказаний кваліфікаційний сертифікат, оскільки відповідачем 1 не встановлено факту грубого порушення позивачем, як сертифікованим інженером-землевпорядником, вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Релігійній громаді парафії Преподобного Анатолія Києво-Печерського Сарненської Єпархії Української Православної церкви села Березове Рокитнівського району Рівненської області для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель запасу державної власності водного фонду (відкриті заболочені землі у тому числі болота та відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом в тому числі піски) на території Березнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області. Підставою для анулювання такого кваліфікаційного сертифіката став негативний висновок Управління державної експертизи Держгеокадастру від 03.08.2018 № 1901-18 з підстав невідповідності документації із землеустрою чинному законодавству, зокрема порушено частину третю статті 59 Земельного кодексу України. Проте, чинним законодавством не передбачено, що наявність негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації свідчить про грубе порушення інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. При цьому, позивач стверджує, що грубе порушення повинно містити соціально-економічні наслідки, чого в даному відповідачами не встановлено. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач 1 відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідач 2 подав відзив у якому заперечив проти позову в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтував тим, що листом Держгеокадастру України від 18.12.2018 № 32-28-0-23-13184/2-18 було надано Кваліфікаційній комісії інформацію щодо порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою сертифікованими інженерами-землевпорядниками, за участі яких було розроблено документацію із землеустрою, яка отримала негативні висновки обов`язкової державної експертизи, серед яких вказаний і позивач. Наявність негативного висновку Держгеокадастру свідчить про невідповідність документації із землеустрою чинному законодавству та про те, що її розробником допущено грубе порушення законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою. Крім того, висновок обов`язкової державної експертизи Держгеокадастру не оскаржений та є чинними, отже позивачем визнано такі порушення. Враховуючи наведене, Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру України прийнято рішення (протокол від 27.12.2018 № 12) на підставі фактів порушення позивачем вимог земельного законодавства, встановлених Держгеокадастром під час проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації. На виконання вказаного рішення, 29.12.2018, до Держгеокадастру України внесено подання № 18/709. На підставі наведеного подання, Держгеокадастром виданий наказ від 11.02.2019 № 29 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», в тому числі і кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_2 від 15.11.2013 № 011475. Отже, наказ відповідача 2 винесений на підставі рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру України, є правомірним та прийнятий в межах чинного законодавства України у сфері землеустрою.

Позивач подав відповідь на відзив в якому навів обґрунтування, тотожне змісту позовної заяви.

Відповідач 2 подав заперечення на відповідь на відзив в якому виклав аргументи, аналогічні відзиву на позов.

Позовна заява надійшла до суду 25.02.2019 року.

Одночасно із позовною заявою подана заява про забезпечення позову.

26.02.2019 ухвалою суду позов забезпечений.

14.04.2019 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалу суду про забезпечення позову скасовано.

01.03.2019 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

07.03.2019 позивачем усунуті недоліки позову.

12.03.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

08.04.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відкладено підготовче засідання.

10.05.2019 ухвалою суду призначено наступне підготовче засідання.

27.05.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

03.07.2019 ухвалою суду призначено нове судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позицію, викладену у заявах по суті справи.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні підтримав обґрунтування, аналогічне змісту відзиву на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Представник відповідача 1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини не прибуття суд не повідомив.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З врахуванням наведеної норми права, суд ухвалив розглянути даний спір за відсутності відповідача 1.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 15.11.2013 позивачу виданий кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № НОМЕР_1 , яким підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земель), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем. Вид діяльності фізичної особи-підприємця: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах.

Також, ОСОБА_3 , є директором Приватного Підприємства «Зембудпроект-С», ідентифікаційний код юридичної особи 36837752, основними видами діяльності якого є: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах, діяльність агентств нерухомості.

Позивачем був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Релігійній громаді парафії Преподобного Анатолія Києво-Печерського Сарненської Єпархії Української Православної церкви села Березове Рокитнівського району Рівненської області для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель запасу державної власності водного фонду (відкриті заболочені землі у тому числі болота та відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом в тому числі піски) на території Березнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області.

Відповідно до висновку обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 серпня 2018 року № 1901-18, щодо вказаного проекту землеустрою, останній був визнаним таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється «негативно» та не погоджується.

Наведені обставини не заперечуються учасниками справи.

14.09.2018 позивач звернувся до відповідача 2 із листом № 157, в якому просив у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» спростувати негативний висновок державної експертизи від 03 серпня 2018 року №1901-18.

26.09.2018 відповідачем 2 направлено лист позивачу № 28-28-0-23-511/70-18 «Про розгляд клопотання», яким було відмовлено у спростуванні негативного висновку.

Листом Держгеокадастру від 18.12.2018 № 32-28-0-23-13184/2-18 направлено до Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру України інформацію щодо порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою сертифікованим інженерами-землевпорядниками, за участю яких було розроблено документацію із землеустрою, в тому числі ФОП ОСОБА_2 (кваліфікаційний сертифікат № 011475 від 15.11.2013).

Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру України направила до Держгеокадастру України рішення у формі подання № 18/709 від 29.12.2018 про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, з якого вбачається, що Кваліфікаційна комісія відповідно до рішення (протокол від 27.12.2018 № 12) пропонує анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з протоколом, в тому числі ОСОБА_2 (кваліфікаційний сертифікат № 011475 від 15.11.2013).

Згідно із наказом Держгеокадастру України від 11.02.2019 № 29 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру України від 29.12.2018 № 18/709 анульовано, зокрема, кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 011475 від 15.11.2013, виданий ОСОБА_2

Листом від 22.02.2019 № 31-28-0.23-1683/2-19, Держгеокадастр повідомив позивача про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 011475 від 15.11.2013.

Вважаючи такі рішення відповідачів протиправними, ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож суд має з`ясувати, чи були спірні рішення Кваліфікаційної комісії та Держгеокадастру прийняті, зокрема, у межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а також, чи були такі рішення прийняті на законних підставах, розумно та пропорційно.

Так, правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою визначені Законом України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі Закон № 858), який спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Згідно з нормами ст. 60 Закону № 858, державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до положень ст. 61-1 Закону № 858, державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (ч.1).

Разом з тим, зазначеною нормою передбачено, що під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії (ч.7). За результатами розгляду акта, Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника (ч.8).

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії (ч.9).

Рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено до суду (ч.10).

Стаття 68 Закону № 858 визначає відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою, згідно з якою, особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1).

Частиною 2 статті 68 Закону № 858 встановлено, що кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії (ч. 3 ст. 68 Закону №858).

Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону № 858, рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Частиною 17 статті 66 Закону № 858 регламентовано, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.

На момент виникнення спірних правовідносин, основні засади роботи Кваліфікаційної комісії визначені Порядком роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28 липня 2017 року № 392 «Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 серпня 2017 року за № 1044/30912, (далі Порядок № 392).

Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 392, до повноважень Кваліфікаційної комісії належать:

розгляд заяв, документів та матеріалів, що надійшли до Кваліфікаційної комісії, прийняття рішень про допуск осіб, що подали зазначені документи, до складання кваліфікаційного іспиту;

організація і проведення кваліфікаційних іспитів фізичних осіб, які бажають отримати кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста;

встановлення вимог до програм підвищення кваліфікації сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів;

здійснення контролю за якістю професійної підготовки сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів;

затвердження переліку питань до кваліфікаційних іспитів та в разі потреби внесення змін до зазначеного переліку;

прийняття рішень про видачу кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста, їх дублікатів;

розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю);

прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста;

у разі потреби звернення до відповідних уповноважених органів з метою вирішення питань, що належать до її компетенції.

Згідно з п.1 розділу ІІ Порядку № 392, організаційною формою роботи Кваліфікаційної комісії є засідання, які проводяться в міру надходження документів або виникнення питань, розгляд яких потребує прийняття рішення, але не рідше один раз на місяць.

Розділом ІІ Порядку № 392 також передбачено, що рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу. Протоколи засідань Кваліфікаційної комісії підлягають постійному зберіганню. Голосування проводиться шляхом підняття руки кожним членом Кваліфікаційної комісії. Підрахунок голосів проводить секретар Кваліфікаційної комісії, перелічивши підняті руки членів Кваліфікаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів голос голови Кваліфікаційної комісії є вирішальним (п.6).

Рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено в суді (п.7).

Відповідно до п. 19 розділу ІІІ Порядку № 392, Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:

грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою;

рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;

наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини;

з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Згідно з п. 20 розділу ІІІ Порядку № 392, кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром:

за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника;

у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою;

за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 Закону України «Про землеустрій»;

на підставі свідоцтва про смерть.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.

Із аналізу наведених правових положень в їх сукупності вбачається, що анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника здійснюється Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру за поданням Кваліфікаційної комісії за наявності однієї із підстав, визначених у статті 68 Закону України «Про землеустрій». Кваліфікаційна комісія проводить засідання, на якому обов`язково розглядає акт перевірки та інші матеріали, та приймає відповідне рішення, яке оформлюється протоколом. У разі прийняття рішення про внесення подання до Держгеокадастру України стосовно анулювання сертифіката інженера-землевпорядника, Кваліфікаційна комісія вносить відповідне подання.

Так, протоколом засідання № 12 від 27.12.2018, Кваліфікаційною комісією ухвалено рішення про звернення до Держгеокадастру України із поданням щодо анулювання кваліфікаційних сертифікатів, зокрема і кваліфікаційного сертифіката від 15.11.2013 № НОМЕР_1 , який належить інженеру-землевпоряднику ОСОБА_2 .

Як вбачається із вказаного протоколу, до Кваліфікаційної комісії надійшов лист Держгеокадастру від 18.12.2018 № 32-28-0.23-13184/2-18, в якому наведено факти, які свідчать про грубі порушення положень нормативно правових, технічних документів та актів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою сертифікованими інженерами-землевпорядниками при розробленні документації із землеустрою, які отримали негативний висновок обов`язкової державної експертизи документації із землеустрою та про відмову у погодженні такої документації із землеустрою від Держгеокадастру.

Дослідивши в судовому засіданні наведений вище лист відповідача 2, суд зауважує, що із його змісту неможливо встановити наявність вини сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_2 саме в грубому порушенні вимог положень нормативно-правових актів, нормативно технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

При цьому, як слідує із змісту протоколу Кваліфікаційної комісії, під «грубим порушенням» остання розуміє наявність негативного висновку Держгеокадастру від 03.08.2018 № 1901-18 по проекту землеустрою, розробленому позивачем.

Однак, із такими доводами відповідача 1 суд не погоджується та зазначає таке.

Відповідно пункту «а» частини другої статті 28 Закону України «Про землеустрій», розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

При цьому, Закон України «Про землеустрій» не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Отже, поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України «Про землеустрій», має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим, залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Разом з тим судом встановлено, що Кваліфікаційною комісією взято до уваги лише інформацію від органу Держгеокадастру щодо одного випадку отримання позивачем негативного висновку по проекту землеустрою, розробленого останнім.

Водночас, відповідачем 1 не з`ясовано всіх обставин вчиненого порушення, не проаналізовано ні об`єктивних (тривалість, систематичність, тяжкість можливих наслідків, кількість потерпілих тощо), ні суб`єктивних ознак здійснюваного порушення (навмисність, нехтування своїми службовими обов`язками, злісність мотивів, особисті неприязні стосунки тощо). Доказів зворотного відповідачами суду не надано і судом не встановлено.

Таким чином, Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру України було ухвалено рішення щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката від 15.11.2013 № НОМЕР_1 інженера-землевпорядника ОСОБА_2 з порушенням норм чинного законодавства та без врахування усіх істотних обставин.

До того ж, чинним законодавством не встановлено, що наявність негативного висновку обов`язкової державної експертизи документації проекту землеустрою свідчить про грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.10.2018 у справі № 808/2685/17 (№ К/9901/60663/18), від 26.06.2019 у справі № 802/1607/16-а (К/9901/29451/18).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для прийняття Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру України рішення № 18/709 від 29.121.2018 щодо внесення Держгеокадастру подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача, тому таке рішення не відповідає критеріям обґрунтованості, розсудливості та пропорційності.

При цьому, суд зазначає, що виявлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Оскільки судом встановлено протиправність рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру України, щодо внесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_2 , то у Держгеокадастру України були відсутні правові підстави для видання наказу від 11.02.2019 № 29 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача від 15.11.2013 № 011475, тобто, спірний наказ в цій частині не відповідає критеріям правомірності, установленим статтею 2 КАС України та належить до скасування.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача 2 анулювати інформацію на офіційному веб-сайті щодо позбавлення кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_2 , то така позовна вимог задоволенню не належить з огляду на те, що остання є не що іншим, як способом виконання судового рішення. При цьому, ні у змісті позову, ні у судовому засіданні представник позивач не обґрунтував необхідність встановлення такого способу виконання судового рішення у рішенні за результатами розгляду справи по суті.

Разом з тим, суд зауважує, що за приписами ст. 66-1 Закону України № 858, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, веде Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, які отримали кваліфікаційний сертифікат.

У Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників зазначається така інформація про інженера-землевпорядника:

1) прізвище, ім`я та по батькові;

2) дата видачі та номер кваліфікаційного сертифіката;

3) назва навчального закладу, на базі якого складався кваліфікаційний іспит та який здійснював підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника;

4) дата та номер протоколу рішення Кваліфікаційної комісії про видачу кваліфікаційного сертифіката;

5) види робіт із землеустрою, зазначені в кваліфікаційному свідоцтві;

6) інформація про підвищення кваліфікації;

7) інформація щодо анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката;

8) місце роботи інженера-землевпорядника;

9) відомості про членство у саморегулівній організації у сфері землеустрою.

Відомості про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників у строк не пізніше ніж через три робочі дні після прийняття відповідного рішення про анулювання (позбавлення) чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

Інформація з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників надається за письмовою заявою фізичним і юридичним особам у формі витягу на безоплатній основі.

Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Технологічні та програмні засоби, необхідні для оприлюднення відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, повинні забезпечувати юридичним та фізичним особам можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування реєстру на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень.

Інженери-землевпорядники несуть відповідальність за достовірність інформації, яка подається до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідач 2, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, веде Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, які отримали кваліфікаційний сертифікат і у випадку його зупинення чи анулювання, вносить відповідні відомості.

З врахуванням вищенаведеного, логічними мають бути також і дії Держгеокадастру щодо анулювання інформації на офіційному веб-сайті щодо позбавлення кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника у разі скасування судом рішення відповідача 2 про анулювання кваліфікаційного сертифіката.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено правомірності прийнятих ними рішень, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, позов слід задовольнити частково.

Враховуючи положення частини 3 статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання даної позовної заяви, сплачений судовий збір в сумі 2305,20 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 копійок за три позовні вимоги, що підтверджується квитанцією від 25.02.2019 року № 0.0..1, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи. Оскільки судом задоволено дві позовні вимоги, то до відшкодування позивачу належить 1536,80грн.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 29 грудня 2018 року № 18/709 в частині щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката від 15 листопада 2013 року № 011475, виданого інженеру-землевпоряднику ОСОБА_2 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11 лютого 2019 року № 29 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 15 листопада 2013 року № 011475, виданого інженеру-землевпоряднику ОСОБА_2 .

В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру анулювати на офіційному веб-сайті інформацію щодо позбавлення ОСОБА_2 кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру судовий збір в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач 1 - Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, );

3) відповідач 2 - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, ).

Повний текст рішення складений 18 липня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.