Справа № 712/9065/19
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/9065/19
Провадження № 2а/712/221/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.В.

при секретарі Жук О.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 А.М.

відповідача ОСОБА_2 перекладача Захаренко-Марійчук Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Соснівський районний відділ у місті Черкаси Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2019 при проведенні профілактичних заходів, направлених на виявлення порушників міграційного законодавства, співробітниками Соснівського районного відділу у місті Черкаси по бульвару Шевченка в м. Черкаси було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого паспортним документом НОМЕР_1 № 5872077, виданого 17.02.2012 року підрозділом 574 управління Федеральної міграційної служби Російської Федерації, термін дії якого закінчився.

При вивченні інформації, що міститься в паспортному документі відповідача встановлено, що він прибув на територію України по паспорту громадянина Російської Федерації 27.01.2014 року поїздом, перетнувши державний кордон України через КПП «Конотоп» з приватною метою.

При перевірці паспортного документу громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ОСОБА_5 встановлено, що останньому термін перебування на території України Соснівським РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області чи іншими органами чи підрозділами Державної міграційної служби України не продовжувався.

В період з 27 січня 2014 року по дату виявлення відповідача, він перебував на території України, проживав в м. Черкаси, у встановленому законодавством України порядку не працевлаштований.

Також встановлено, що 17.05.2013 року відповідачем укладено шлюб з громадянкою України ОСОБА_6 , а також те, що відповідач має постійне місце проживання.

З дати закінчення терміну дії паспортного документа відповідач не здійснив жодних дій щодо обміну чи виготовлення діючого паспортного документа з особистих мотивів.

01.06.2019 року позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧК № 032020 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постановою УДМС в Черкаській області Державної міграційної служби України про накладення адміністративного стягнення № ПН МЧК № 032020 від 01.06.2019 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено штраф в розмірі 1700 грн., який ним сплачено, що підтверджується квитанцією № 4729183.

Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування на території України у відповідача немає, законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, громадян України, які б могли гарантувати відповідачу фінансове та медичне забезпечення немає, 01.06.2019 року позивачем прийнято рішення № 17 про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 та встановлено термін для самостійного виїзду до 30.06.2019 р. Відповідач у письмовій формі зобов`язався не пізніше вказаного строку залишити територію України.

На запит позивача до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину відповідачем державного кордону України на виїзд. Однак, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на день винесення рішення інформації не надав.

Відповідно до інформації управління ДМС України в Черкаській області від 05.07.2019 року за № 7101.8.1/13012-19 відповідач державний кордон України в напрямку виїзду не перетинав.

Відповідач не має намірів повернутися до країни походження, своїми діями перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик його переховування від співробітників поліції та від позивача.

На даний час відповідач свідомо не виконав рішення про примусове повернення, не залишив територію України у встановлені зазначеним вище рішенням терміни, чим порушив вимоги ст. 26 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Прость примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 за межі території України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 19 липня 2019 року.

17.07.2019 року позивач Соснівський районний відділ у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області звернувся до суду з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2019 при проведенні профілактичних заходів, направлених на виявлення порушників міграційного законодавства, співробітниками Соснівського районного відділу у місті Черкаси по бульвару Шевченка в м. Черкаси було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовану паспортним документом НОМЕР_1 № 5872077, виданого 17.02.2012 року підрозділом 574 управління Федеральної міграційної служби Російської Федерації, термін дії якого закінчився.

Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування на території України у відповідача немає, законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, громадян України, які б могли гарантувати відповідачу фінансове та медичне забезпечення немає, 01.06.2019 року позивачем прийнято рішення № 17 про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 та встановлено термін для самостійного виїзду до 30.06.2019 р. Відповідач у письмовій формі зобов`язався не пізніше вказаного строку залишити територію України.

З метою контролю за виконанням відповідачем рішення про примусове повернення з України на запит позивача до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину відповідачем державного кордону України на виїзд, на день винесення рішення інформації не надано.

Відповідно до інформації управління ДМС України в черкаській області від 05.07.2019 року за № 7101.8.1/13012-19 відповідач державний кордон країни в напрямку виїзду не перетинав.

Відповідач хоч і має постійне місце проживання, але у встановленому законодавством України порядку не працевлаштований, не має намірів повернутися до країни походження, своїми діями перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик його переховування від співробітників поліції та позивача.

Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування відповідача на території України немає, той факт, що відповідач в письмовій формі зобов`язався не пізніше 30.06.2019 року залишити територію України та не виконав своїх зобов`язань, що свідчить про те, що і в подальшому відповідач ухилятиметься від залишення території України, перешкоджатиме процедурі видворення, та є ризики його подальшого переховування, тому існує необхідність поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення примусового видворення.

Просить затримати з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на шість місяців громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 19 липня 2019 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2019 року вказані позови об`єднані в одне провадження.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він не встих зробити документи для перебування його на Україні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, як регулюються нормами адміністративного законодавства та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В судовому засіданні встановлено, що 01.06.2019 при проведенні профілактичних заходів, направлених на виявлення порушників міграційного законодавства, співробітниками Соснівського районного відділу у місті Черкаси по бульвару Шевченка в м. Черкаси було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого паспортним документом НОМЕР_1 № 5872077, виданого 17.02.2012 року підрозділом 574 управління Федеральної міграційної служби Російської Федерації, термін дії якого закінчився.

З паспортного документа відповідача встановлено, що він прибув на територію України 27.01.2014 року, поїздом, перетнувши кордон України через КПП «Конотоп» з приватною метою.

01.06.2019 року УДМС В Черкаській області на відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧК № 032020 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постановою УДМС в Черкаській області Державної міграційної служби України про накладення адміністративного стягнення № ПН МЧК № 032020 від 01.06.2019 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено штраф в розмірі 1700 грн., який ним сплачено, що підтверджується квитанцією № 4729183.

Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування відповідача на території України немає, законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, 01.06.2019 року позивачем прийнято рішення № 17 про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і зобов`язати покинути його територію України у термін до 30.06.2019 року.

ОСОБА_8 в порядку, передбаченому пунктом 1.7. Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, адміністрації Прикордонної служби України та Служби Безпеки України від 23.04.2012 року № 353/257/150 в письмовій формі зобов`язався не пізніше 30.06.2019 року залишити територію України.

З метою контролю за виконанням громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про примусове повернення з України № 17 від 01.06.2019 року позивачем було надіслано запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Однак, станом на день винесення рішення Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину відповідачем державного кордону України на виїзд, інформації не надав.

Відповідно до інформації управління ДМС України в черкаській області від 05.07.2019 року за № 7101.8.1/13012-19 відповідач державний кордон країни в напрямку виїзду не перетинав.

На даний час відповідач свідомо не виконав рішення про примусове повернення, не залишив територію України у встановлені зазначеним вище рішенням терміни, чим порушив вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважають такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких, зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до пункту 14 статті 1 вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Пунктом 11 ст. 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно частини 2 статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання рішення суду про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Керуючись ст.ст. 2-3, 5-15, 241-246, 250-251, 288-289, 371 КАС України ст. ст. 3-4, 9, 21, 23-25, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення, та про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задоволити.

Примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення рішення 19.07.2019 року.