Справа № 580/64/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/64/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Новікова В. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тропікал Парк» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року (місце ухвалення: місто Черкаси, час ухвалення: 17 годин 16 хвилин, дата складання повного тексту: 02 травня 2019 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тропікал Парк» до управління Державної служби з питань праці у Черкаській області про визнання незаконним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Тропікал Парк» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної служби з питань праці у Черкаській області про визнання незаконним та скасування постанови від 04.12.2018 р. № ЧК-946/373/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-635 управління Держпраці у Черкаській області, якою на позивача накладено штраф у сумі 446760, 00 грн. за порушення у сфері трудового законодавства.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці у Черкаській області від 04.12.2018 р. № ЧК-946/373/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-635 щодо накладення на ТОВ «Тропікал Парк» штрафу в частині на суму 335070, 00 грн.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму штрафу 11690, 00 грн. та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в цій частині, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що розмова інспекторів з ОСОБА_1 відбулася до пред`явлення документів на перевірку під приводом потенційних орендарів.

З моменту отримання заяви ОСОБА_2 до виходу на інспекційне відвідування пройшло всього чотири дні. Апелянт вважає цей час недостатнім для перевірки питання, яким чином викладені в заяві обставини порушують права саме заявника.

Апелянт вважає перевірку заангажованою та упередженою.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 17.07.2019 р. за вх. № 26302, в якому відповідач з посиланням на ч. 2 ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі зазначає, що у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

Аналогічні положення містяться у п. 8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю від 26.04.2017 р. № 295 (далі - Порядок № 295).

Також відповідач зазначає, що чинним законодавством не застережено, якими технічними засобами можна здійснювати відеофіксацію інспекційного відвідування.

Щодо нотаріально засвідчених заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідач вважає правомірним неврахування їх при прийнятті рішення, оскільки відсутнє підтвердження надсилання їх копій іншим участникам справи.

Доводи апелянта про працевлаштування ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_5 відповідач просить суд апеляційної інстанції не приймати до уваги, оскільки ОСОБА_1 самостійно, без будь-якого тиску вказав, що працює в ТОВ «Тропікал Парк».

Щодо доводів апелянта про залучення до інспекційного відвідування ОСОБА_6 відповідач повністю заперечує, зазначаючи, що допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що вказаний громадянин не приймав участь у інспекційному відвідуванні.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, особу, що з`явилась, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, наказом відповідача від 02.11.2018 р. № 1099-Н про проведення інспекційного відвідування доручено головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснити у період з 05.11.2018 р. до 16.11.2018 р. інспекційне відвідування позивача з питань оформлення трудових відносин. На підставі вказаного наказу відповідач видав їм направлення від 02.11.2018 р. № 2471.

Відповідно до вказаних наказу та направлення вищевказані службові особи 12.11.2018 р. провели інспекційне відвідування позивача, за результатами якого складено акт від 12.11.2018 р. № ЧК-946/373/АВ. У ньому зафіксовані порушення позивачем вимог ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 Кодексу Законів про працю України: допуск до роботи ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 без укладення трудових договорів.

04.12.2018 р. заступником начальника управління Держпраці у Черкаській області Жарковою М. В. прийнято постанову № ЧК-946/373/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-635 про накладення на позивача штрафу в сумі 446760, 00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Повноваження відповідача щодо проведення інспекційного відвідування позивача та прийняття оскаржуваної постанови встановлені судом першої інстанції, сторонами по справі не заперечуються, відтак колегією суддів не досліджуються в розумінні ч. 1 ст. 78 КАС України.

У відповідності до вимог частини першої статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015 р. № 413 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.

Державна служба України з питань праці під час здійснення інспекційного відвідування керується Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).

Згідно п. 6 Порядку № 295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

На підставі пунктів 19-20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Як свідчать докази, наявні в матеріалах справи, ОСОБА_1 під відеозапис особисто підтвердив, що працює у позивача.

Натомість, доводи апелянта про упередженість перевірки через приховування інспекторами дійсних намірів відвідування на результат пояснень вказаної особи впливу не мають.

Факт фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору вказаної особи вірно оцінений судом першої інстанції як такий, що мав місце.

При цьому, у колегії суддів відсутні підстави вважати відеодоказ підробленим.

Окремо колегія суддів вважає за необхідно зазначити про підтримання позиції суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги нотаріально завірених заяв, що містяться в матеріалах справи, оскільки вказаних осіб не було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

В свою чергу, наявний в матеріалах справи цивільно-правовий договір № 05-1 від 05.07.2018 р. не може бути прийнятий колегією суддів до уваги з наступних підстав.

У відповідності до п. п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 ПК України (податок з доходів фізичних осіб) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.

Будь - які докази перебування ФОП ОСОБА_5 у статусі податкового агента по відношенню до ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тропікал Парк» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тропікал Парк» до управління Державної служби з питань праці у Черкаській області про визнання незаконним та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 22.07.2019 р.)