Справа № 274/514/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

17 липня 2019 року
Київ
справа №274/514/17
адміністративне провадження №К/9901/17681/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі Суд):
Судді-доповідача Бевзенка В.М.,
суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 274/514/17
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2017 року (головуючий Замега О.В.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Бучик А.Ю., суддів Мацького Є.М., Шевчук С.М.),

ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_2 , відповідач), в якому просить:
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань (її загиблим сином ОСОБА_2 ) за період з 1 по 31 травня 2016 року в ромірі 100%,
- надбавку за виконання особливо важливих завдань за участь в антитерористичній операції (її загиблим сином ОСОБА_2 ) в період з 04.04.2016 року по 18.05.2016 року у розмірі 100%.
Позов вмотивований тим, що позивач є матір`ю загиблого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 .
12.07.2016 року Житомирським обласним комісаріатом їй було повідомлено про те, що їй, як особі, що втратила годувальника, було невиплачено повністю кошти, виплата яких передбачена законодавством України, що позбавляє її можливості отримати пенсію по втраті годувальника.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2016 року № 1190, солдат ОСОБА_2 в період з 04.04.2016 року по 18.05.2016 року безпосередньо брав участь в АТО. Однак за вказаний період надбавка за виконання особливо важливих завдань виплачена в розмірі 50 %, тоді, як згідно чинного законодавства вона за вищевказаний період повинна була нарахована та виплачена в розмірі 100%.
У витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2016 року № 97 про виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення Збройних Сил України солдата за контрактом ОСОБА_2 вказано, що йому слід виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань за період з 1 по 31 травня 2016 року в розмірі 50%.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
07 квітня 2017 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області вирішив:
- в задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити за безпідставністю.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Нарахування та виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям Збройних Сил України протягом 2016 року здійснювалась у відповідності з абзацом 2 п. 2 Наказу міністра обороёни України від 27.01.2016 року № 44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовців в 2016 році», а саме - надбавка (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та набавки за вислугу років) всім військовослужбовцям - 50 відсотків, в тому числі і тим військовослужбовцям, які приймали участь в антитерористичній операції.
Суд першої інстанції зазначив, що розміри надбавки за виконання особливо важливих завдань установлюються в розумінні наказу Міноборони № 260 за рішеннням Міністерства оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передпаченого в кошторисі МО України, яке оформлюється наказом Міністра оборони України.
Отже, на думку суду, нарахування і виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 100 % в 2016 році не передбачена чинним законодавством, а надбавка у розмірі 50 % сину позивачки виплачена повністю.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
18 вересня 2017 року Житомирський апеляційний адміністративний суд вирішив:
- апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2017 року без змін.
Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань ОСОБА_2 (сину позивачки) проведена на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 29 від 12.02.2016 та № 97, які є чинними, не оскаржені та ґрунтуються на підставі та визначені в розмірах, передбачених Наказами Міністра оборони України № 260 № 11.06.2008 та № 44 від 27.01.2016, що обґрунтовують розміри такої надбавки в межах повноважень компетентного суб`єкта владних повноважень.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив про безпідставність покликання позивача, як на обґрунтування позову, на лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.07.2016 р., що містить судження про необхідність нарахування та виплати ОСОБА_2 надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 %. Такий висновок є безпідставним, спростовується приписами згаданого Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, чинного в редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У грудні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка у лютому 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
У касаційній скарзі позивач просить:
- скасувати постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року;
- прийняти нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними.
Зазначає, що в витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2016 року №97 про виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення Збройних Сил України солдата за контрактом ОСОБА_2 вказано, що йому слід виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань за період з 1 по 31 травня 2016 року в розмірі 50%, тоді, як слід вказати в розмірі 100%.
Позива вважає, що висновок у справі, яка розглядається, про правомірність дій керівництва військової частини НОМЕР_1 щодо виплати позивачу грошової допомоги в неповному розмірі не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін. Зазначив, що розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань установлюються за рішенням Міністерства оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі МО України, яке оформлюється наказом Міністра оборони України.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що померлий син позивачки - ОСОБА_2 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2016 року № 1190, солдат ОСОБА_2 (померлий син позивачки) в період з 04.04.2016 року по 18.05.2016 року безпосередньо брав участь в АТО.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2016 року № 97 про виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення Збройних Сил України солдата за контрактом ОСОБА_2 зазначено, що йому слід виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань за період з 1 по 31 травня 2016 року в розмірі 50%
Позивач, вважаючи, що військовою частиною НОМЕР_1 надбавка за виконання особливо важливих завдань її померлому синові ОСОБА_2 нарахована та виплачена в меншому розмірі, звернулась до суду з даним позовом.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закону № 2011-XII).
Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329 (далі - Інструкція № 260).
Згідно підпункту 1.2 пункту 1 Інструкції № 260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Пунктом 15.3 Інструкції № 260 передбачено нарахування та виплату особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які залучаються Антитерористичним центром та його координаційними групами при регіональних органах Служби безпеки України до проведення заходів щодо запобігання терористичним проявам та їх припинення, за період виконання ними спеціальних завдань, пов`язаних з антитерористичною діяльністю, надбавка за виконання особливо важливих завдань виплачується в розмірах до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
При цьому, згідно п. 15. 4. Інструкції № 260 розміри надбавки за виконання особливо важливих завдань установлюються за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, яке оформлюється наказом Міністра оборони України.
Нарахування та виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям Збройних Сил України протягом 2016 року здійснювалась у відповідності з абзацом 2 п. 2 Наказу міністра оборони України від 27.01.2016 року № 44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовців в 2016 році», а саме - надбавка (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та набавки за вислугу років) всім військовослужбовцям - 50 відсотків, в тому числі і тим військовослужбовцям, які приймали участь в антитерористичній операції.
Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).
Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції.
1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що розміри надбавки за виконання особливо важливих завдань установлюються в розумінні Інструкції № 260 за рішенням Міністерства оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі МО України, яке оформлюється наказом Міністра оборони України.
Нарахування і виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 100% в 2016 році не передбачені чинним законодавством, а надбавка у розмірі 50% ОСОБА_2 виплачена повністю.
Крім того, судом апеляційної інстанції було правильно зазначено, що виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань ОСОБА_2 проведена на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 29 від 12.02.2016 р.та № 97 від 24.05.2016 р., які є чинними, не оскаржені та визначені в розмірах, передбачених Наказами Міністра оборони України № 260 № 11.06.2008 та № 44 від 27.01.2016, що обґрунтовують розміри такої надбавки в межах повноважень компетентного суб`єкта владних повноважень.
Крім того, слід зазначити про безпідставність посилання позивача, як на обґрунтування позову, на лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.072016 р., що містить судження про необхідність нарахування та виплати ОСОБА_2 надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 %, оскільки такий висновок є безпідставним, спростовується приписами Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, чинного в редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог.
Судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень було повно встановлено обставин справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права
Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова