Справа № 263/6507/19
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №263/6507/19
Провадження №2-а/263/202/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., за участю секретаря Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії поліцейського щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, позивач просив суд: визнання протиправними дії поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності; скасувати постанову поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1107392, винесену 28.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 28.04.2019 поліцейський ОСОБА_2 винесла вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та наклала на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що він, 28.04.2019 року о 16 годині 44 хвилини, керуючи транспортним засобом Toyota Camry 2,4 L державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр.Металургів, 89 в м.Маріуполі Донецької області, нібито проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора , чим порушив п.8.7.3 ПДР - порушення проїзду на запобіжний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Вважає вказану постанову незаконною оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, дії поліцейського при її складані постанови є протиправними, нею в постанові визначено місце вчинення правопорушення, як перехрестя по пр. Металлургів, 89 м.Маріуполя, що не відповідає дійсності, за такою адресою знаходиться житловий будинок, біля якого немає перехрестя та за цієї адресою він ні 28.04.2019 року не в інший час не перебував. Крім того за ст.258 КУпАП працівник поліції ОСОБА_2 не мала права виносили оскаржувану постанову без складання відповідного протоколу, при цьому також порушила вимоги ст.283 КУпАП, за якою постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на адміністративний позов, в якому просила розглянути справу без її присутності, відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є безпідставними, ним жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надано.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Статтею 19 Конституції Українивстановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (статті 121 - 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В частині 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція), зазначено, що Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також необхідно зазначити, що висновки Конституційного Суду України у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП. Крім того, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

За частиною 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з ч. 8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 Розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейській виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції.

Судом встановлено, що 28.04.2019 року о 16 годині 23 хвилини поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургів, 89 винесла постанову серії ЕАВ №1107392 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача, в якій зазначила, що ОСОБА_1 28.04.2019 року о 16 годині 16 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Toyota Camry 2,4 L державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр.Металургів, 89 в м.Маріуполі Донецької області проїхав перехрестя здійснив рух на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 г. ПДР України. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Підпунктом 8.7.3 г. Правил дорожнього руху України передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії ЕАВ №1107392 від 28.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

В порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в постанові, яку оскаржує позивач невірно зазначила місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки за загальними положеннями Правил дорожнього руху України, перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. З наданого відповідачем відеозапису вбачається фіксація проїзду позивачем перехрестя доріг: пр. Металургів та вул. Миколаївської в м.Маріуполі і це перехрестя не має жодного відношення до пр.Металургів, 89 в м.Маріуполі.

За змістом статті 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незабезпечення відповідачем виконання зазначених вимог призвело до того, що він не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги ст. 280 КУпАП щодо з`ясування обставин, які є обов`язковими для прийняття рішення.

До справи відповідачем долучено диск DVD-R з відеозаписом, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки марки Toyota Camry 2,4 L державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснює рух на перехресті, з пр. Металургів звернув ліворуч на вул. Миколаївську в м. Маріуполі де і був зупинений поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, яка відеозйомку здійснювала з патрульної машини, що знаходилась на вул. Миколаївській, фіксуючи роботу світлофорних об`єктів встановлених на вул. Миколаївській, без фіксації дії світлофорних об`єктів встановлених на пр. Металургів, сигналами яких повинен був керуватися водій ОСОБА_1 наближаючись до перехрестя доріг по пр. Металургів. Отже поліцейський ОСОБА_2 зробила висновок про перетин перехрестя водієм ОСОБА_1 на жовтий сигнал світлофора на підставі сигналів світлофорних об`єктів встановлених на вул.Миколаївській, але їх роботу синхронно з світлофорними об`єктами встановленими на пр. Металургів в м.Маріупролі суд ставить під сумнів, виходячи з наступного. З відеозйомки вбачається, що на світлофорному об`єкту встановленому на вул.Миколаївській зі сторони працівників поліції ввімкнений червоний сигнал світлофора, а на протилежній стороні через пр.Металугргів на світлофорному об`єкті на вул.Миколаївській ввімкнений червоний сигнал світлофора поєднаний з жовтим.

Крім того відеозаписом не зафіксовано, за яких обставин водій ОСОБА_1 наближався до перехрестя доріг, чи мав він можливість завчасно зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Ці обставини поліцейським ОСОБА_2 зовсім не з`ясовані, щодо можливого виконання ОСОБА_1 вимог п.п. 8.11 Правил дорожнього руху України, при ввімкненні жовтого сигналу світлофору він не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, тому продовжив рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

За таких обставин відповідач належними доказами не довів порушення ОСОБА_1 п.п.8.7.3 г. ПДР України, отже в діях позивача відсутнє порушення правил проїзду перехрестя, тому не має підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб`єктом владних повноважень - поліцейським ОСОБА_2 вчинено низку порушень, а саме, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винуватість позивача у вчинені порушення, будь-які письмові докази на підтвердження порушення позивачем ПДР, який не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення відсутні; крім цього, письмові пояснення позивача, свідків при складанні постанови в справі про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, беручи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову стосовно скасування постанови, що оскаржується, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому ці вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Можемо зробити висновок про те, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до п.3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України не має підстав для визнання протиправними дії поліцейського поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, отже позовні вимоги слід задовольнити частково, підлягає скасуванню постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 28 квітня 2019 року серії ЕАВ №1107392, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст.139 КАС Українисудові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,9,10,11,139,242,245,246,286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії поліцейського щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 квітня 2019 року серії ЕАВ №1107392 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження у справі про адміністративні правопорушення - закрити.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, службова адреса: 87535 м.Маріуполь, вул. Макара Мазая, буд.16.

Суддя П.І.Папаценко