Справа № 520/5650/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 р. № 520/5650/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд . код НОМЕР_1 ) до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61140, м.Харків, вул. Гольдбергівська, 15, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд :

- визнати протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, код ЕДРПОУ 41247824, яка полягає у не виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці за травень, червень, липень та листопад 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, код ЕДРПОУ 41247824, виплатити заборгованість за травень, червень, липень та листопад 2018 року у сумі 112475,92 коп. та судовий збір, сплачений Позивачем у сумі 9605,00 коп. негайно після проголошення судового рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та з 2007 року здобула право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці. Позивач є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова. Позивачем зазначено, що відповідачем безпідставно не виплачено щомісячне грошове утримання судді у відставці за травень, червень, липень та листопад 2018 року, вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують її право на пенсійне забезпечення.

На виконання ухвали представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, посилався на постанову Кабінету Міністрів Україна від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", зазначивши, що відновлення соціальних виплат буде здійснюватись відповідно до даного Порядку за рішенням Комісії з дня припинення виплати. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 виплата сум заборгованості, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. З грудня 2018 року позивачу проводиться виплата місячного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці за травень - липень та листопад 2018 року обліковано.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та з 2007 року здобула право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.10.2018 №.

У зв`язку із невиплатою позивачу грошового утримання судді у відставці за період травень - липень 2018 року, за листопад 2018 року, ОСОБА_1 09 квітня 2019 року звернулась із заявою до відповідача, в якій просила виплатити їй заборгованість по довічному утриманні судді у відставці.

Листом від 02.05.2019 №126/В-4 відповідач повідомив позивача, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, який буде визначено Кабінетом Міністрів України. З грудня 2018 року позивачу проводиться виплата місячного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці за травень - липень та листопад 2018 року обліковано.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості зі сплати довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Статті 19, 22,46 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі по тексту - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень ч.3 ст.4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані положеннями ст.47 Закону №1058-IV, якою визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями частини першої статті 49 Закону № 1058-IV - положення якого є загальними у сфері пенсійних правовідносин, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд зауважує, що доказів в обґрунтування законності підстав для невиплати пенсії (довічного грошового утримання) позивачеві за період травень - липень 2018 року, за листопад 2018 року, рішення про припинення (призупинення) виплати пенсії тощо відповідачем суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем відповідного рішення про припинення виплати довічного грошового утримання позивачу не приймалось.

З аналізу норм статті 49 Закону № 1058-IV встановлено, що визначені законодавством підстави припинення виплати пенсії (довічного грошового утримання) не є вичерпними.

Проте, суд зауважує, що зі змісту наведеної норми законодавства вбачається, що "інші випадки" для припинення виплати пенсії (довічного грошового утримання) повинні також бути передбачені саме законом.

Доказів на підтвердження наявності передбачених статтею 49 Закону № 1058-IV підстав для припинення позивачеві виплати пенсії (довічного грошового утримання) матеріали справи не містять.

Ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України, зокрема, 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Отже, посилання відповідача в обґрунтування припинення виплати пенсії (довічного грошового утримання судді) нормами Постанов Кабінету Міністрів, якими визначений порядок припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, зокрема на норми постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (надалі - постанова № 365) - є безпідставними, оскільки пріоритетними для застосування у спірних правовідносин є саме вимоги статті 49 Закону України № 1058-IV.

Суд також зазначає, що у цій справі сам факт існування у позивача права на отримання пенсії (довічного грошового утримання) не оспорюється сторонами. Суть права позивача є достатньо чіткою і передбачено діючим законодавством. Суд враховує, що в силу положень статті 1 Протоколу №1 до Конвенції, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини вимоги щодо пенсії без заперечно підпадають під дію цієї статті і вважаються майном, а майно, яке має особа-це конвенційне поняття права власності, та як абсолютне тлумачення, це те на що особа може розраховувати.

Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що буд-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки "на умовах передбачених законом" і повинно переслідувати легітимну мету.

Перш за все, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів щодо існування законодавчих підстав для невиплати довічного грошового утримання судді у відставці позивачу за період травень - липень 2018 року, за листопад 2018 року.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що відповідачем у його відзиві на позов не заперечується той факт, що довічне грошове утримання позивача, як судді у відставці за період травень - липень 2018 року, та листопад 2018 року обліковано, проте наразі не виплачено, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, код ЕДРПОУ 41247824, яка полягає у не виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці за травень, червень, липень та листопад 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 та зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, код ЕДРПОУ 41247824, виплатити заборгованість за травень, червень, липень та листопад 2018 року в розмірі 112475,92 грн.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова виплатити заборгованість за травень, червень, липень та листопад 2018 року негайно після проголошення судового рішення, суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки для належного захисту прав та інтересів позивача достатнім є зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, код ЕДРПОУ 41247824, виплатити заборгованість за травень, червень, липень та листопад 2018 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з підстав викладених вище.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61140, м. Харків, вул. Гольдбергівська, 15, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, код ЕДРПОУ 41247824, яка полягає у не виплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці за травень, червень, липень та листопад 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кодНОМЕР_1.

Зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, код ЕДРПОУ 41247824, виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) заборгованість за травень, червень, липень та листопад 2018 року в розмірі 112475,92 (сто дванадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять грн. 92 коп.)

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1893,15 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні 15 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61140, м. Харків, вул. Гольдбергівська, 15, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.