Справа № 826/10710/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

17 липня 2019 року

м. Київ

справа №826/10710/18

провадження №К/9901/19171/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/10710/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення від 15.12.2017, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2019 у справі №826/10710/18.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідач оскаржив її до Верховного Суду. На обґрунтування скарги заявник покликається на те, що строк на апеляційне оскарження мав бути поновлений апеляційним судом як такий, що пропущений з поважних причин.

Розв`язуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за цією скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульований Главою першою Розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тим часом за приписами пункту 4 частини першої статті 299 КАС України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Як вбачається зі змісту ухвалених у цій справі судових рішень, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення від 15.12.2017, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Відповідач оскаржив зазначене рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 апеляційна скарга Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2019 була повернута скаржникові з тих мотивів, що таку скаргу підписала особа, яка не мала права її підписувати.

26.04.2019 заявник вдруге звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, до якої долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши його тим, що він вже звертався з апеляційною скаргою, та після усунення причин, які стали підставою для повернення скарги, що була подана вперше, у розумний строк (без невиправданих зволікань) подав належно оформлену апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 у клопотанні Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення строку апеляційного оскарження відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху.

Суд апеляційної інстанції зважав на те, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2019 було отримане скаржником 04.03.2019, про що скаржник також і сам зазначив у своїй апеляційній скарзі, а тому дійшов висновку про порушення заявником встановленого строку на оскарження вказаного вище судового рішення.

На виконання вимог зазначеної ухвали 22.05.2019 скаржник подав клопотання про поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою, яке мотивоване тим, що після звернення з апеляційною скаргою вперше та її повернення, надалі звернення з апеляційною скаргою вдруге було зумовлене виправленням помилок, яких припустився заявник у процесі подання апеляційної скарги вперше, а інформація про допущені помилки під час подання апеляційних скарг надходила на адресу Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) через певні часові інтервали, що й унеможливило вчасне звернення із апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції вдруге.

Проаналізувавши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційне оскарження судових рішень.

Зважаючи на це Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.06.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2019 у справі № 826/10710/18.

У цьому контексті Суд наголошує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні апеляційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, органи влади (зокрема й місцеві державні адміністрації), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Тлумачення юридичних приписів частини третьої статті 295 КАС України дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом у особливих, екстраординарних випадках й тільки за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених належними доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та постановленою метою».

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, включно зі встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стаббігс на інші проти Великобританії», а також у справі «Девеер проти Бельгії»).

Зокрема, наявність процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і тим, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення тільки з метою повторного слухання справи і ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Крім того, Суд звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Тому само собою вчасне первинне подання апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання темпоральних (часових) меж, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип res judicata як елемент юридичної визначеності, яка є основоположним складником фундаментального принципу верховенства права.

Утім місцева державна адміністрація не подала до апеляційного суду доказів наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, що ґрунтувалися б на обставинах, які відповідають наведеним вище критеріям, що мало наслідком відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача.

Наведені у касаційній скарзі аргументи висновків суду апеляційної інстанції також не спростовують.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що суд апеляційної інстанції під час розв`язання питання про взяття до розгляду апеляційної скарги надав оцінку клопотанню, доводи касаційної скарги стосовно цих обставин не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження з підстав не усунення недоліків скарги, слушно застосував положення частини третьої статті 295 та пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне застосовування цих норм є очевидним, а аргументи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, з-поміж іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, і до цього переліку також належить й ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги, а тому у відкритті касаційного провадження у цій справі треба відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/10710/18.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя О.П. Стародуб