Справа № 640/20819/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Київ

18 липня 2019 року №640/20819/18
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії з 83% до 70% суми місячного грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії за період з 01.07.2012 року по 31.08.2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» виходячи з 83% суми місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату заборгованості за період з 01.07.2012 року по 31.08.2017 року, пенсії з урахуванням видів та розмірів грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад 1 900, 00 грн.; оклад за військовим званням полковник 135, 00 грн.; надбавка за вислугу років 814, 00 грн., виконання особливо важливих завдань 1 424, 50 грн., за науковий ступінь доктора 475, 00 грн., за вчене звання професора 627, 00 грн., служба в умовах режимних обмежень 285, 00 грн., за почесне звання 380, 00 грн., премія 1 995, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно при перерахунку позивачеві з 01.01.2018 пенсії у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення, знизив розмір його пенсії з 83% від грошового забезпечення до 70% від грошового забезпечення. Позивач наголошує, що частина друга ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» містить посилання на ст. 43 (заробіток, грошове забезпечення для обчислення пенсії), а не на ст. 63 (перерахунок раніше призначених пенсій), а тому Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не вправі було перераховувати у 2018 році позивачеві пенсію виходячи з розміру 70% місячного грошового забезпечення. Також, позивач зазначає, що починаючи з 01.07.2012 року по 31.12.2017 року позивачеві виплачувалась пенсія у значно меншому розмірі ніж він повинен був отримувати, при цьому, за наслідками звернення позивача до ГУ ПФУ з вимогою про перерахунок пенсії з 01.07.2012, відповідачем було здійснено такий перерахунок лише починаючи з 01.09.2017 року з посиланням на приписи ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в той час як підлягає застосуванню ч. 2 ст. 53 зазначеного вище Закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зниження при перерахунку пенсії позивача розміру такої пенсії з 83% від грошового забезпечення до 70% від грошового забезпечення, оскільки відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Стосовно другої частини позовних вимог щодо перерахунку пенсії позивача за період з 01.07.2012 року по 31.08.2017 року, відзив відповідача не містить доводів на спростування позиції позивача з цього приводу, натомість, відповідачем надано пояснення з приводу включення до переліку виплат грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, проте питання щодо врахування таких виплат при перерахунку пенсії не стосуються предмету даного спору.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, після звільнення з військової служби у 2007 році позивачеві було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 83% місячного грошового забезпечення на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Внаслідок зміни грошового забезпечення відповідних категорій осіб, відповідно до постанови КМ України від 21.02.2018 №103, позивачу проведено перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2018 у розмірі 70 % грошового забезпечення.

Після проведення перерахунку пенсії позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві з заявою в якій просив роз`яснити причини заниження щомісячного розміру пенсії.

Листом від 23.10.2018 року №98546/02/С-753/ відповідач повідомив ОСОБА_1 , що перерахунок його пенсії проведено відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, розмір пенсії обчислювався виходячи з 70% сум грошового забезпечення за його посадою, відповідно до редакції закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії. Також, позивача було проінформовано, що на підставі довідки, наданої в квітні 2018 року про грошове забезпечення станом на 01.04.2012, йому було проведено перерахунок пенсії з врахуванням приписів статті 51 Закону України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01.09.2017 по 30.09.2018 року.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення з 01.01.2018 раніше призначеної позивачу пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в розмірі 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2017 лише з 01.09.2017 протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2262-ХІІ).

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Перевіряючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із таких нормативно-правових норм.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Зміна відсотку максимального розміру пенсії від грошового забезпечення при призначенні пенсії особам у відповідності із вищевказаним Законом не визначено підставою для перерахунку раніше призначених пенсії.

При вирішенні спору, що є предметом даного судового розгляду, суд враховує положення статті 6 КАС України.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд наголошує, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутими ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України витлумачила зміст принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч.1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Отже, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 83% від розміру грошового забезпечення.

При перерахунку пенсії позивачу, розрахунок розміру підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" повинен здійснюватися виходячи із первісно встановленого розміру - 83% грошового забезпечення, право на яке позивач набув на момент виходу на пенсію і розмір якого не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Відтак, застосувавши при перерахунку пенсії 70%, а не 83% від грошового забезпечення відповідно до якого позивачеві було призначено пенсію, відповідач діяв протиправно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям повинні застосовуватися саме норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії, а внесені зміни Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Отже, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 (номер в ЄДРСР 72505932), в постанові від 19.06.2018 у справі №583/2264/17 (номер в ЄДРСР 74784827).

За змістом частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, частиною 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії з 83% до 70% суми місячного грошового забезпечення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 виходячи з 70% сум грошового забезпечення, то суд з метою поновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» виходячи з 83% суми місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Що стосується позовних вимог в частині щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії за період з 01.07.2012 року по 31.08.2017 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату заборгованості за період з 01.07.2012 року по 31.08.2017 року, пенсії з урахуванням видів та розмірів грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад 1 900, 00 грн.; оклад за військовим званням полковник 135, 00 грн.; надбавка за вислугу років 814, 00 грн., виконання особливо важливих завдань 1 424, 50 грн., за науковий ступінь доктора 475, 00 грн., за вчене звання професора 627, 00 грн., служба в умовах режимних обмежень 285, 00 грн, за почесне звання 380, 00 грн., премія 1 995, 00 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі ОСОБА_1 , пенсія позивачеві була призначена з 01.09.2007 року із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад: 1 845, 00 грн.,

- оклад за військове звання: 135, 00 грн.,

- процентна надбавка за вислугу років 40%: 792, 00 грн.,

- доплата, вчене зв. професор 33%: 608, 85 грн.,

- доплата науковий ст. доктор наук в інш. підрозділах 25%: 461, 25 грн.,

- звання «заслужений» 20%: 369 грн.,

- робота з таємними виробами, носіями, документами 15%: 276, 75 грн.,

- надбавка за особливо важливі завдання 50%: 1 386, 00 грн.,

- премія 10%: 184, 50 грн.,

- основний розмір пенсії 83% грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі: 5 028, 43 грн. З урахуванням доплат: 6 285, 54 грн.

Разом з тим, з довідки Київського міського військового комісаріату від 29.08.2018 року про розмір грошового забезпечення для нарахування (перерахунку) пенсії відповідно до Постанови КМУ №1294-07, з підстав перерахунку пенсії з 01.07.2012 року відповідно до постанови КМУ №355 від 23.04.2012 року вбачається, що розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року за посадою начальника факультету НАОУ на день звільнення зі служби 31.08.2007 року становить:

- посадовий оклад: 1 900, 00 грн.,

- оклад за військове звання: 135, 00 грн.,

- процентна надбавка за вислугу років 40%: 814, 00 грн.,

- доплата, вчене зв. професор 33%: 627, 00 грн.,

- доплата науковий ст. доктор наук 25%: 475, 00 грн.,

- за почесне звання «Заслужений» 20%: 380, 00 грн.,

- виконання особливо важливих завдань 50% 1424, 50 грн.,

- служба в умовах режимних обмежень 15%: 285, 00 грн.,

- премія 105%: 1 995, 00 грн.,

У відповідності до частини 3 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, в редакції, що діяла станом на 01 липня 2012 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що спірна ситуація виникла у зв`язку з помилковим розрахунком органами Пенсійного фонду пенсійного забезпечення позивача, що не відповідає розмірам зазначеним у довідці про розмір його грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 31.08.2007 року, що і стало підставою для проведення відповідачем перерахунку пенсії саме з огляду на вказані розміри всіх складових грошового забезпечення, зазначених в довідці.

Разом з тим, такий перерахунок було проведене відповідачем лише з 01.09.2017 року, що на думку суду, не відповідає приписам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та порушує права позивача.

Так, відповідно до частини третьої статті 51 вказаного Закону, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
З матеріалів справи вбачається що органами пенсійного фонду було помилково зроблено невірний перерахунок пенсії позивача, чого відповідачем під час подання відзиву на позовну заяву не заперечувалось, відзив на позовну заяву взагалі не містить заперечень щодо позовних вимог в цій частині, яка стосується перерахунку пенсії позивача за період з 01.07.2012 по 31.08.2017 року.

Тобто, помилка у розрахунку розміру пенсії позивача в даному випадку виникла не з вини позивача, а з вини відповідача, чого ним не заперечувалось та спростовано під час розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії з 83% до 70% суми місячного грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії за період з 01.07.2012 року по 31.08.2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» виходячи з 83% суми місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату заборгованості за період з 01.07.2012 року по 31.08.2017 року, пенсії з урахуванням видів та розмірів грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад 1 900, 00 грн.; оклад за військовим званням полковник 135, 00 грн.; надбавка за вислугу років 814, 00 грн., виконання особливо важливих завдань 1 424, 50 грн., за науковий ступінь доктора 475, 00 грн., за вчене звання професора 627, 00 грн., служба в умовах режимних обмежень 285, 00 грн., за почесне звання 380, 00 грн., премія 1 995, 00 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа