Справа № 804/3105/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/3105/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року (головуючий суддя: Юхно І.В.) по адміністративній справі № 804/3105/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» (далі ТОВ «АТБ маркет») 27.04.2018 року звернулося до суду з позовом до відповідача Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі - Дніпропетровська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем 19.01.2018 року рішення про коригування митної вартості за резервним методом №UА110150/2018/ 200006/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2018/ 00013.

Позовну заяву обґрунтовано неправомірністю висновків митного органу щодо не підтвердження ним належними документами заявленої митної вартості ввезеного на митну територію України товару.

У відзиві на позов відповідач зазначив про правомірність складеної 19.01.2018 року картки відмови №UА110150/2018/00013 та прийнятого в цей же день рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару за резервним методом №UА110150/ 2018/ 200006/1, тому вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав не підтвердження позивачем митної вартості заявленого ним товару до митного оформлення за ціною угоди.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених позивачем в позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровська митниця ДФС зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 не відповідає, а тому вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.49, 51 - 54,57 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

У випадках передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи зазначені у ч.2 цієї статті містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу, при цьому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.02.2015 року між NINGBO B&B INTERNA TIONAL TRADING CO., LTD (Продавець) та ТОВ «АТБ-маркет» (Покупець) укладений контракт поставки продукції №2886-NB/CH, відповідно до умов якого найменування, ціна та кількість товару, узгоджується сторонами в Специфікаціях, які підписуються на кожну окрему поставку та є невід`ємною частиною цього договору. Поставка товару здійснюється на умовах FOB-Нінгбо, КНР відповідно до Інкотермс-2000 (т.1, а.с.50-54).

На підставі вищезазначеного контракту відповідно до специфікації №147 від 27.11.2017 року позивачем на митну територію України ввезений товар: «посуд та прибори столові або кухонні з кераміки іншої: арт. ВВ-А950-058 чашка 450 мл з оздобленням 16 020 шт.; арт ВВ-FK0373 бульйонниця з ручками 42 048 шт. (т.1 а.с.58).

Для митного оформлення зазначеного товару позивачем 18.01.2018 року подано відповідачу вантажну митну декларацію №UA11050/2018/201172, в якій зазначена вартість товару за ціною угоди на рівні 1,54 дол. США/кг (т.1, а.с.24).

До зазначеної декларації позивачем додано: зовнішньоекономічний контракт №2686-NB/CH від 12.02.2015 року; специфікація до зовнішньоекономічного контракту №147 від 27.11.2017 року; рахунок-фактура (інвойс) № АТВ153 від 27.11.2017 року; автомобільна накладна (CMR) № 4951 від 09.01.2018 року; коносамент №137N-ODS від 03.01.2018 року; коносамент №SZ17110435 від 09.01.2018 року; договір транспортного експедирування №02-2015-7 від 02.07.2015 року; рахунок на оплату морського перевезення за межами території України №47/1 від 11.01.2018 року; рахунок на оплату навантажувально-розвантажувальних робіт, ТЕО в порту, автодоставки по території України №47/2 від 11.01.2018 року; генеральний договір добровільного страхування вантажів №01г6д від 01.02.2016 року.

Проте під час перевірки митної вартості товару відповідачем відмовлено ТОВ «АТБ-маркет» у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом із посиланням на те, що подані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме:

1) пп. 3.1.1 контракту № 2886-NB/CH від 12.02.2015 року передбачена оплата товару протягом 70 днів з дати коносаменту, якщо інше не передбачено в специфікаціях, що на думку відповідача не узгоджується з п.4.1 контракту, який передбачає поставку протягом 40 днів з дати отримання передоплати та п.4.3, що визначає обов`язок Продавця після отримання передоплати, протягом двох робочих днів, направити покупцю оригінали товаросупровідних документів. Також п. 4.3 контракту містить посилання на п. 3.1.2 контракту, який взагалі відсутній. Крім того доповненням до контракту №147 від 27.11.2017 року передбачено термін розрахунків-протягом 5 банківських днів з дати митного оформлення на території України;

2) надані копії коносаментів №137N-ODS, №SZ17110435 не мають дати їх складання та містять розбіжності в графах, де зазначено відправника товару, а також відмітки про оплату перевантаження товару на інше судно;

3) в наданій заявці на страхування вантажу №4784 від 06.12.2017 року зазначено страховий тариф 0,045%, що не узгоджується зі страховим тарифом - 0,05%, наведеним в генеральному договорі добровільного страхування вантажів №01г6д від 01.02.2016 року. Згідно п. 2.1.2 дата закінчення дії вищезазначеного генерального договору 01.02.2017 року, однак жодних документів, які б продовжували його не надано;

4) наданий до митного оформлення договір на транспортно-експедиційні послуги №02-2015-7 від 02.07.2015 року, укладений між ООО Фосдайк Груп та ТОВ «АТБ-маркет» передбачає сплату послуг за транспортування згідно акта здачі-приймання, які для підтвердження транспортних витрат не надано. Також не вказано витрати на вантажно-розвантажувальні операції по перевантаженню контейнера, що здійснено до моменту перетину кордону України.

У зв`язку із виявленими розбіжностями відповідач витребував у позивача додаткові документи, а саме: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; документи, що підтверджують вартість транспортування (перевантаження); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Листами №18012018, №18012018/2 від 18.01.2018 року ТОВ «АТБ-маркет» надано контролюючому органу такі документи: заяву на перевезення вантажу морським транспортом №22027/75070_8 від 01.12.2017 року; заяву на страхування №4784 від 06.12.2017 року; прайс-лист б/н від 01.11.2017 від продавця оцінюваних товарів; митну декларацію країни відправлення №16676768 від 27.11.2017 року; сертифікат походження заявленого товару №С25170 від 27.11.2017 року; сертифікат якості заявленого товару б/н від 27.11.2017 року; переклади коносаментів №137N-ODS, №SZ17110435.

19.01.2018 року відповідачем надано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів №UА110150/2018/00013 та прийнято рішення про коригування митної вартості №UА110150/2018/200006/1 за резервним методом на рівні 1,945 дол./кг.

Митне оформлення товару здійснено позивачем за митною декларацією №UA110050/2018/201335 від 19.01.2018 року, товар випущений у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до митного кодексу України (т.1, а.с.28).

Листом №ДП00040 від 28.03.2018 року позивач звернувся до відповідача щодо перегляду прийнятого ним рішення №UA110150/2017/200006/1 від 19.01.2018 року про коригування митної вартості та надав копії платіжних доручень в іноземній валюті №72 від 12.01.2018 року, №108 від 22.01.2018 року; заяв про купівлю іноземної валюти №72 від 12.01.2018 року, №108 від 22.01.2018 року; swift від 16.01.2018 року, від 24.01.2018 року; виписку з бухгалтерської документації станом на 01.03.2018 року; платіжних доручень №168082, №168088 від 22.01.2018 року; актів прийому-передачі виконаних робіт №66, №67 від 12.01.2018 року; експертного висновку Дніпропетровської ТПП №ГО-194 від 31.01.2018 року; листа ТОВ Фосдайк Груп №23 від 11.01.2018 року; додаткової угоди №2 від 01.02.2017 року до Генерального договору добровільного страхування вантажів №01г6д від 01.02.2016 року.

Листом №770/10/04-50-19-1 від 03.04.2018 року відповідачем повідомлено позивача про розгляд зазначених документів та відсутність підстав для скасування прийнятого ним рішення про коригування митної вартості №UA110150/2017/200006/1 від 19.01.2018 року.

Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з вимогами визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем 19.01.2018 року рішення про коригування митної вартості №UА110150/2018/200006/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2018/00013.

В частині зазначених відповідачем розбіжностей відносно термінів розрахунків колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.1.1 п.3.1 контракту № 2886-NB/CH визначено, що оплата товару здійснюється у розмірі 100% суми, вказаної у специфікації після відвантаження товару, на протязі 70 днів після дати коносаменту, якщо інше не обумовлено в специфікаціях, а п.т 4.1 контракту передбачає поставку протягом 40 днів з дати отримання передоплати.

05.06.2017 року сторонами була підписана додаткова угода № 3 до контракту №2886-NB/CH, якою п. 4.1 контракту викладено в іншій редакції, а саме: «товар по даному контракту має бути поставлений протягом 40 днів з моменту підписання продавцем Специфікації (т.1, а.с.57).

27.11.2017 року складена специфікація № 147 до контракту № 2886-NB/CH, якою сторони погодили, що оплата за товар здійснюється на протязі 5 банківських днів від дати митного оформлення в Україні (т.1, а.с.58).

З приводу посилань відповідача, що в наданій позивачем заявці на страхування вантажу №4784 від 06.12.2017 року зазначено страховий тариф - 0,045%, що не відповідає тарифу - 0,05%, наведеному у Генеральному договорі добровільного страхування вантажів №01г6д від 01.02.2016 року, строк дії якого 01.02.2017 року сплив, колегія суддів зазначає наступне.

01.02.2016 року ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» укладено Генеральний договір добровільного страхування вантажів №01г6д, а 01.02.2017 року додаткову угоду № 2 до даного договору, якою п. 2.1.2 та п.2.5 договору викладено в наступних редакціях: «дата закінчення дії договору 01.02.2018 року», «страховий тариф 0,045 % від страхової суми відповідно до п. 2.3 договору» (т.1, а.с.91-106).

Щодо висновків відповідача про відсутність доказів витрат на вантажно-розванта жувальні операції по перевантаженню контейнера, що здійснено до моменту перетину кордону України, колегія суддів зазначає наступне.

02.07.2015 року між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та ТОВ «ФОСДАЙК ГРУП» укладено договір транспортного експедирування № 02-2015-7 (т.1, а.с.63-69), а 01.12.2017 року сформовано заявку №22027/75070_8 на перевезення вантажу (т.1, а.с.70).

У вказаній заявці сторони погодили маршрут перевезення Нінгбо, Китай Дніпро, Україна, умови поставки FOB-Нінгбо, вартість послуг 2 360 дол. США, з яких:

- 1 260 дол. США комплекс транспортно-експедиційних послуг по перевезенню за межами території України, включаючи навантажувально-розвантажувальні роботи та доставку в порт завантаження;

- 1 100 дол. США - комплекс транспортно-експедиційних послуг по перевезенню на території України з урахуванням навантаження.

Також в заявці зазначено, що ставка включає всі послуги, вказані в пп. 1.3.1 1.3.16 договору транспортного експедирування, у випадку їх фактичної наявності.

В листі № 23 від 11.01.2018 року ТОВ «ФОСДАЙК ГРУП» зазначено, що всі можливі затрати на перевалку, розвантаження, навантаження, зберігання контейнерів у посередницьких портах по всьому шляху слідування по контейнеру TCNU4724951, включені у вартість послуг морського перевезення, обумовлених у відповідних заявках до договору транспортного експедирування № 02-2015-7 від 02.07.2015 року (т.1, а.с.71).

Понесення транспортних витрат позивачем підтверджується актами надання послуг (звіт експедитора) №66,67 від 12.01.2018 року, а також платіжними дорученнями №168088, 168082 від 22.01.2018 року (а.с.84, 85, 87, 89).

Також є безпідставним посилання відповідача на недоліки коносаментів №137N-ODS, №SZ17110435, оскільки їх оформлення здійснювалося безпосереднім перевізником товару, а тому позивач не може нести відповідальність в цій частині, крім того відповідачем не доведено, що дані недоліки є такими, що унеможливлюють визначення позивачем вартості постановленого товару за ціною договору.

В силу викладеного суд апеляційної інстанції вважає протиправними складену Дніпропетровською митницею ДФС 19.01.2018 року картку відмови в митному оформленні товарів №UА110150/2018/00013 та винесене рішення про коригування митної вартості за резервним методом №UА110150/2018/200006/1 від 19.01.2018 року.

Оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, наявні підстави для скасування судового рішення та задоволення позовних вимог.

Також згідно приписів ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 9 635,25 грн.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 по адміністративній справі № 804/3105/18 скасувати та прийняти постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати складену Дніпропетровською митницею Державної фіскальної служби картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2018/00013 від 19 січня 2018 року та винесене рішення про коригування митної вартості за резервним методом №UА110150/2018/200006/1 від 19 січня 2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби сплачену суму судового збору в розмірі 9 635,25 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 липня 2019 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 18 липня 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий