Справа № 9901/382/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2019 року

Київ

справа №9901/382/19

адміністративне провадження №П/9901/382/19

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Калашнікова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни про визнання протиправними та скасування рішень про звільнення та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2019 року ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; надалі також - позивач) через представника- ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції із позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (вул. Генерала Шаповала, 9, м. Київ, 03109; вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; надалі - ВККС України, Комісія), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни (вул. Інститутська, 21/8, м. Київ, 01008; надалі - Уповноважений), в якому просив:

зобов`язати ВККС України та Уповноваженого поновити ОСОБА_1 на посаді члена ВККС України;

визнати протиправним та скасувати наказ № 321-к/тр від 11 липня 2019 в.о. Голови Комісії ОСОБА_5 в частині відрахування ОСОБА_1 із штату ВККС України;

визнати протиправним та скасувати наказ № 471/к від 27 червня 2019 року Уповноваженого «Про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України»;

визнати протиправним та скасувати наказ № 61.15/19 від 27 червня 2019 року Уповноваженого «Про проведення публічного конкурсу з добору кандидатів для призначення членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України».

З позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що фактично він не погоджується із своїм звільненням з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, що було здійснено саме Уповноваженим.

Проте, вказаний позов в цілому не може бути прийнятий до розгляду Верховним Судом, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги до ВККС України та до Уповноваженого.

Глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції. Зазначена глава КАС України також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних судів.

Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Наведений у зазначеній статті перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Відтак, Верховному Суду як суду першої інстанції, з урахуванням вимог дотримання інстанційної та виключної підсудності, визначених статтями 22, 27 та 266 КАС України, підсудні лише ті із заявлених позивачем позовних вимог, які звернені до ВККС України.

Водночас, статтею 20 КАС України визначено перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, та справ, які підсудні окружним адміністративним судам.

Із адміністративного позову вбачається, що позивачем об`єднано позовні вимоги до ВККС України, які, з урахуванням дотримання інстанційної підсудності, визначеної статтею 22 КАС України, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, так і позовні вимоги до Уповноваженого, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

В свою чергу, частиною п`ятою статті 172 КАС України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання позивачем в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати за правилами різної інстанційної підсудності.

Відповідно до частини шостої статті 172 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

За таких обставин в даному випадку, роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом Верховним Судом як судом першої інстанції є неможливим, оскільки вимоги ОСОБА_1 заявлені до Уповноваженого не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Дана правова позиція узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 9901/8/19.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, за правилами пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява підлягає поверненню особі яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 169, 172, 241, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денісової Людмили Леонтіївни про визнання протиправними та скасування рішень про звільнення та поновлення на посаді, повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

...........................

О.В. Калашнікова,

Суддя Верховного Суду