Справа № 815/3125/18
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3125/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Заруцького В.М. (по довіреності)

представника відповідача - Арбєсбауер В.В. (по довіреності)

представника відповідача - Гук В.М. (по довіреності)

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання неправомірними дій, скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання неправомірними дій командира в/ч НОМЕР_1 стосовно позбавлення позивача премії та щомісячної грошової винагороди за березень-квітень 2017 року, визнання неправомірними дій командира в/ч НОМЕР_2 стосовно позбавлення позивача премії та щомісячної грошової винагороди за липень 2017 року, скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 №156, №157 від 03.04.2017 року, скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 №120 від 03.08.2017 року, зобов`язання командирів військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 виплатити позивачу неправомірно стягненні премії та щомісячні грошові винагороди до грошового забезпечення за березень-квітень та липень 2017 року у розмірі 11583,82 гривень.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзивів на цю заяву, позивачу відповідей на відзиви.

Представник позивача в судове засідання з`явився. Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачами протиправно не виплачено їй премію та щомісячну грошову винагороду двічі за одне і те саме порушення. Крім того, командир військової частини НОМЕР_1 не міг позбавляти премії позивача за відсутності рішення суду про притягнення її до відповідальності, а командир військової частини НОМЕР_2 не міг притягати позивача до відповідальності враховуючи не скоєння правопорушення в цій військовій частині. Позивач зазначила в позові, що вже була притягнута до адміністративної відповідальності за скоєна порушення, а тому не було необхідності притягати її до відповідальності шляхом позбавлення грошового забезпечення.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання з`явився. З пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки ОСОБА_1 вживала алкогольні напої на території військової частини, що є підставою відповідно до вимог законодавства для позбавлення військовослужбовця премії та щомісячної грошової винагороди, а тому дії командира військової частини є правомірними, накази скасуванню не підлягають.

Від відповідача після закриття підготовчого провадження у справі отриманий відзив на адміністративний позов з клопотанням про поновлення строку на його подання, однак судом протокольною ухвалою від 28 травня 2019 року заявлене клопотання залишене без розгляду з підстав його не обґрунтованості та подання відзиву після закриття підготовчого провадження у справі.

Представник відповідача - Військової частини НОМЕР_2 в судове засідання з`явився. Відзив на позовну заяву (аркуші справи 137 - 138) обґрунтований тим, що винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення є підставою у відповідності до вимог законодавства для позбавлення військовослужбовця премії та щомісячної грошової винагороди, а тому, враховуючи надходження до військової частині рішення суду, дії командира військової частини є правомірними, оскаржуваний наказ скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та до 06.06.17 року проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого оператора відділення радіоперехоплення загону радіорозвідки, а з 07.06.2017 року перебуває на посаді старшого оператора взводу зв`язку центру інформаційних систем першого польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , про що свідчать відповідні накази (аркуші справи 158, 159).

Під час виконання обов`язків військової служби 21 березня 2017 року ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що стало підставою для складання командиром військової частини НОМЕР_1 протоколу про військове адміністративне правопорушення №3 від 21.03.2017 року, який разом з протоколом медичного огляду № 000184 від 21.03.17 р. був направлений до Комінтернівського районного суду Одеської області.

За результатами розгляду протоколу Комінтернівським районним судом Одеської області 11.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала у вчиненні адміністративного правопорушення (аркуш справи 151).

Враховуючи перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби, наказами командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2017 № 156 та № 157 позивача позбавлено у повному обсязі премії та додаткової грошової винагороди за березень 2017 року (аркуші справи 154, 157).

Крім того, враховуючи отримання 05.07.2017 року військовою частиною НОМЕР_2 , в якій позивач проходив службу на цю дату, постанови Комінтернівського районного суду Одеської області про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями), наказами командира військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2017 № 295, № 296, № 297 позивача позбавлено додаткової грошової винагороди, надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії (аркуші справи 160, 207, 208).

Позивач не погоджується з правомірністю наказів командира військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про позбавлення її грошового забезпечення, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до положень п. 1.2 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої 11.06.2008 року наказом Міністра оборони України №260, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 638/15329 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п. 31.1, 31.6, 31.7 розділу XXXI «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» командири (начальники) військових частин мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.

Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).

При цьому, військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому допустили порушення чи проступок, а у випадку винесення судом постанови за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину.

Відповідно до п. 10 «Інструкції про розмір і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженої 24.10.2016 року наказом Міністра оборони України №550, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2016 року за №1470/29600 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), командир військової частини має право зменшувати розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, зокрема, за уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння).

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Крім того, відповідно до п. 15.8 розділу XV «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення, надбавка за виконання особливо важливих завдань не виплачується за місяць, в якому така постанова надійшла у військову частину.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що командир військової частини наділений повноваженнями щодо позбавлення військовослужбовців премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, надбавка за виконання особливо важливих завдань в разі, зокрема, вживання алкогольних напоїв на території військової частини, прибуття на службу в нетверезому стані, або у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається проведення медичного огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння та направлення протоколу такого огляду разом з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення до Комінтернівського районного суду Одеської області, яким 11.05.2017 року винесення рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні цього правопорушення (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями). Зазначене рішення набрало законної сили, не було оскаржене та з тексту рішення вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала вчинення порушення та свою вину визнала.

Враховуючи зазначені обставини та доведеність вини позивача, в даному випадку, суд вважає, що позивач має нести відповідальність за вчинене порушення, а тому дії командира військової частини НОМЕР_1 стосовно позбавлення позивача премії та щомісячної грошової винагороди за березень 2017 року є правомірними.

Крім того, є правомірними накази командира військової частини НОМЕР_1 №156, №157 від 03.04.2017 року, якими позивача фактично позбавлено премії та щомісячної додаткової грошової винагороди, а тому ці накази скасуванню не підлягають.

Посилання позивача на не можливість винесення оскаржуваних наказів №156, №157 від 03.04.2017 року за відсутності рішення суду, яким визнано особу винною у вчиненні правопорушення, є не обґрунтованими, оскільки норми п. 31.6, 31.7 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та п. 10 «Інструкції про розмір і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» передбачають право командира військової частини позбавляти премії та щомісячної додаткової грошової винагороди за вчинення вищезазначеного порушення в місяці, в якому це порушення допущено військовослужбовцем, тобто за березень 2017 року, що і було зроблено командиром військової частини НОМЕР_1 наказами від 3 квітня 2017 року, а підтвердженням вини позивача є протокол медичного огляду, щодо якого заперечення у позивача відсутні.

Враховуючи правомірність дій та наказів командира військової частини НОМЕР_1 , позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 вчинити дії, тобто, виплатити позивачу неправомірно стягнені премію та щомісячну грошову винагороду також задоволенню не підлягають.

Що стосується наказів командира військової частини НОМЕР_2 , якими позивача позбавлено грошового забезпечення, вони підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з положеннями п. 31.7 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», п. 10 «Інструкції про розмір і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» забороняється позбавляти премії військовослужбовців протягом кількох місяців за одне допущене порушення, а зменшення розміру щомісячної додаткової грошової винагороди може бути здійснено або в тому місяці, у якому допущені порушення, або за місяць отримання наказів.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається неможливість притягнення особи до відповідальності двічі за одне і те ж саме порушення, однак наказами командира військової частини НОМЕР_2 №295, №296, №297 від 03.08.2017 року позивача позбавлено премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, надбавка за виконання особливо важливих завдань за порушення, яке допущене в березні 2017 року (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями) та за яке командиром військової частини НОМЕР_1 вже притягнуто позивача до відповідальності у вигляді позбавлення премії та щомісячної додаткової грошової винагороди, а тому, в даному випадку, має місце подвійне притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду.

Такі обставини, є підставою для скасування наказів командира військової частини НОМЕР_2 №295, №296, №297 від 03.08.2017 року та, як наслідок, зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію, щомісячну додаткову грошову винагороду та надбавку за виконання особливо важливих завдань за липень 2017 року.

При цьому, відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки про існування наказів командира військової частини НОМЕР_2 №295, №296 від 03.08.2017 року позивачу не було відомо та вони отримані судом тільки під час розгляду справи по суті, але ці накази стосуються позбавлення позивача грошового забезпечення за порушення, яке відбулося 21 березня 2017 року (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями), тобто, стосуються предмету спору, суд прийшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та скасування всіх наказів командира військової частини НОМЕР_2 щодо позбавлення позивача грошового забезпечення за вчинене адміністративне правопорушення, тобто, і тих, щодо яких позивач не заявляв позовні вимоги, а також зобов`язання, не тільки виплатити, а і нарахувати позивачу грошове забезпечення, якого вона була позбавлена, в тому числі і надбавку за виконання особливо важливих завдань, щодо якої позивач позовні вимоги не заявляв, з метою ефективного і повного захисту прав, свобод, інтересів позивача.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_2 стосовно позбавлення позивача грошового забезпечення та визнання протиправними наказів командира військової частини НОМЕР_2 №295, №296, №297 від 03.08.2017 року, оскільки норми «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», «Інструкції про розмір і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» передбачають право на позбавлення військовослужбовця грошового забезпечення командиром військової частини при отриманні рішення суду про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення, що і було зроблено командиром військової частини у відповідності до вимог законодавства.

При цьому, у суду відсутні докази обізнаності командира військової частини НОМЕР_2 про застосування раніше в іншій військовій частині до позивача за це порушення відповідальності у вигляді позбавлення грошового забезпечення та висновок суду про необхідність скасування наказів командира військової частини НОМЕР_2 №295, №296, №297 від 03.08.2017 року випливає з неможливості подвійного притягнення до відповідальності за одне і те саме порушення.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем допущена технічна помилка в позовних вимогах та вона просила скасувати наказ №120 від 03.08.2017 року, який не стосується позбавлення позивача грошового забезпечення, стосується виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та дата наказу не відповідає фактичній даті його винесення.

В даному випадку позовні вимоги стосувалися наказу командира військової частини НОМЕР_2 №297 від 03.08.2017 року, який і був доданий до позовної заяви.

Що стосується позовних вимог про виплату позивача грошового забезпеченні із зазначенням конкретної суми, суд вважає ці вимоги передчасними та військова частина НОМЕР_2 має спочатку нарахувати суми грошового забезпечення та саме в формі нарахування та виплати грошового забезпечення суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог в частині скасування наказів командира військової частини НОМЕР_2 №295, №296, №297 від 03.08.2017 року, зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу премію, щомісячну додаткову грошову винагороду та надбавку за виконання особливо важливих завдань за липень 2017 року, а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання неправомірними дій командира в/ч НОМЕР_1 стосовно позбавлення ОСОБА_1 премії та щомісячної грошової винагороди за березень-квітень 2017 року, визнання неправомірними дій командира в/ч НОМЕР_2 стосовно позбавлення ОСОБА_1 премії та щомісячної грошової винагороди за липень 2017 року; скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №156 від 03.04.2017 року, скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №157 від 03.04.2017 року, скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 №120 від 03.08.2017 року, зобов`язання командирів військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 неправомірно стягненні премії та щомісячну грошову винагороду до грошового забезпечення за березень-квітень, та липень 2017 року, у розмірі 11583,82 гривень задовольнити частково.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №295 від 03.08.2017 року.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №296 від 03.08.2017 року.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №297 від 03.08.2017 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію, щомісячну додаткову грошову винагороду та надбавку за виконання особливо важливих завдань за липень 2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.07.2019 року.

Суддя Л.І. Свида

.