Справа № 420/3691/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3691/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши у порядку письмового справдження справу за адміністративним позовом Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по виконавчому провадженню №58956799 від 04.06.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по виконавчому провадженню №58956799 від 04.06.2019 року.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 04.06.2019 року по ВП №58956799 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., є протиправною, адже вимоги викладені в резолютивній частині рішення суду по справі №420/6239/18 Управлінням виконані добровільно до відкриття виконавчого провадження, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення на його адресу листа від 03.05.2019 року №5006/04. Позивач зазначає, що на виконання рішення суду розпорядженням від 11.04.2019 року ОСОБА_1 встановлено виплатити пенсію за період квітень-травень 2018 року та сума нарахувань складає 7834,32 грн. Зазначена сума, вказує позивач, повинна бути виплачена з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №365.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову.

На виконання ухвали суду позивач усунув недоліки адміністративного позову.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі.

Представником відповідача 15.07.2019 року надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.34-38), в якому представник зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 420/3691/19 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 15.04.2019 року про зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі виплатиш ОСОБА_1 пенсію за квітень та травень 2018 у сумі 7834,32 грн. Державним виконавцем 22.04.2019 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. При цьому, 11.05.2019 року до відділу надійшов лист від боржника, згідно якого відповідача повідомлено, що розпорядженням від 11.04.2019 року встановлено виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка буде виплачена з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» із змінами внесеними постановою КМУ від 25.04.2018 року №335, а саме на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Таким чином, зазначає відповідач, боржником рішення суду не виконано у повному обсязі та посилання на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 є безпідставним, адже боржником не вчинено жодних дій на виконання вказаного порядку. Відповідач вказує, що 16.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Таким чином, відповідач зазначає, що державний виконавець при винесенні спірних рішень діяв на підставі Закону України Про виконавче провадження та у межах своїх повноважень, а доводи позивача щодо відсутності підстав для винесення такої постанови є необґрунтованими та спростовуються чинним законодавством та матеріалами виконавчого провадження.

Представником позивача 15.07.2019 року до суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, проте в судове засідання 16.07.2019 року не з`явився.

Враховуючи відсутність потреби щодо заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Одеським окружним адміністративним судом 28.01.2019 року прийнято рішення по справі №420/6239/18, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправною бездіяльність Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за квітень та травень 2018 року; зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі виплатити ОСОБА_1 пенсію за квітень та травень 2018 року в сумі 7834,32 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 27.03.2019 року.

На виконання вказаного рішення Одеським окружним адміністративним судом 15.04.2019 року видано виконавчий лист.

ОСОБА_1 22.03.2019 року звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа по справі №420/6239/18 (а.с.42)

В свою чергу, 25.03.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В., прийнято поставному про відкриття виконавчого провадження №58956799 на виконання виконавчого листа по справі №420/6239/18.

Згідно з п.2 вказаної постанови боржнику ГУ ПФУ в Одеській області встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Відповідно до п.3 вказаної постанови стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн. У п.5 вказаної постанови зазначено, що вона може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України Про виконавче провадження.

Судом встановлено, що 04.06.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В., прийнято постанову ВП №58956799 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, якою на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.2).

Вказана постанова направлена на адресу Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі та отримана адресатом 12.06.2019 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції (а.с.6).

У відповідь на прийняту постанову, Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі 03.05.2019 року за №5006/04 направлено листа (а.с.8) на адресу Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, в якому позивач зазначає, що розпорядженням від 11.04.2019 року ОСОБА_1 встановлено виплатити пенсію за період квітень-травень 2018 року та сума нарахувань складає 7834,32 грн. та що зазначена сума, буде виплачена з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335. Враховуючи вищевикладене, у листі зазначено, що Управлінням виконало вимоги виконавчого листа по справі №420/6239/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом, у зв`язку із чим Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вказує позивач та не заперечується відповідачем Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року, розпорядженням від 11.04.2019 року ОСОБА_1 встановлено виплатити пенсію за період квітень-травень 2018 року та сума нарахувань складає 7834,32 грн.

При цьому, позивач вказану виплату зобов`язується провести з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335.

Отже, фактично, позивачем не виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року по справі №420/6239/18, за яким державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів, постанов судів у адміністративних справах, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, тощо (п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету визначає Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (далі - Порядок № 649).

Пунктом 2 Порядку №649 передбачено визначення понять «боржник» та «стягувач», зокрема: боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно з п.5 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Як вже встановлено судом, розпорядженням від 11.04.2019 року ОСОБА_1 встановлено виплатити пенсію за період квітень-травень 2018 року та сума нарахувань складає 7834,32 грн., проте рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року по справі №420/6239/18 не виконано в частині виплати вказаних грошових коштів у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів.

Суд зазначає, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів на виплату заборгованості по пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року по справі №420/6239/18 не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Згідно зі ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення немайнового характеру. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до статей 113 і 117 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, звітує перед Верховною Радою України про його виконання, в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Постанови Кабінету Міністрів України відповідно до положень ч.1 ст.4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства. Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються ст. 23 Бюджетного кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктами 20 та 20 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, та від 24.01.2018 р. у справі №405/3663/13-а.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів на виплату заборгованості по пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року по справі №420/6239/18 не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованою та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. від 04.06.2019 року по ВП №58956799 є протиправною та такою, що підлягає скасування.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Відповідно до п.8 та п.9 ч.1 ст.4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, звернувшись з даним позовом до суду щодо оскарження рішень державного виконавця в порядку ч.1 ст.287 КАС України, позивач - Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області не виступає суб`єктом владних повноважень в даних спірних правовідносинах, оскільки оскаржує рішення відповідача, якими порушені його права, і відповідно відповідач в цих правовідносинах згідно з п.7, п.9 ч.1 ст.4, ч.1 ст.287 КАС України є суб`єктом владних повноважень.

Судом встановлено, що ціна позовну у даній справі, оскільки позов містить 2 вимоги майнового характеру, складає 5100.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягала сплаті за вказані позовні вимоги майнового характеру складає 1921,00 (5100*1,5% але не менше 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у загальному розмірі 1921 грн. згідно платіжного доручення 13560 від 05.07.2019 року.

З урахуванням задоволення позовної заяви майнового характеру ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі, суд доходить висновку, що розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, становить 1921,00 грн.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст.241- 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по виконавчому провадженню №58956799 від 04.06.2019 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. від 04.06.2019 року по ВП №58956799 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути з відповідача по справі Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (, 65003, м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва, 95;

Відповідач: Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, 65091, м.Одеса, вул.Разумовського, 37).

Суддя П.П.Марин

.