Справа № 805/4540/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2019 року

Київ

справа №805/4540/15-а

адміністративне провадження №К/9901/6091/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402»

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2015 (головуючий суддя - В.О. Кірієнко, судді - О.О. Кошкош, О.О. Галатіна)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 (головуючий суддя - Е.Г. Казначеєв, судді - І.А. Васильєва, С.В. Жаботинська)

у справі № 805/4540/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402»

до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті,

Комітету з проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжобласних маршрутах загального користування,

третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування рішення, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати незаконними дії Комітету з проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжобласних маршрутах загального користування в частині допущення до участі у конкурсі Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжобласних маршрутах загального користування про визнання переможцем за об`єктом конкурсу № 15, рейс 333/334 за маршрутом Бердянськ-Дніпропетровськ Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що оформлене протоколом; скасувати наказ № 223 Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 05.06.2015 в частині прийняття рішення конкурсного комітету щодо визначення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 переможцем конкурсу за об`єктом конкурсу № 15, рейс 333/334 за маршрутом Бердянськ-Дніпропетровськ; зобов`язати Комітет з проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжобласних маршрутах загального користування вчинити дії, направлені на перерахунок балів перевізників-претендентів на право здійснення перевезень пасажирів за об`єктом конкурсу № 15, рейс 333/334 за маршрутом Бердянськ-Дніпропетровськ та визначення переможця та особи, яка посіла друге місце на конкурсі з перевезення пасажирів на міжміському та приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), за об`єктом конкурсу № 15, рейс 333/334 за маршрутом Бердянськ-Дніпропетровськ.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення конкурсного комітету в частині допуску до участі у конкурсі та визнання переможцем Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не відповідає вимогам законодавства, оскільки останнім надано для участі у конкурсі ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом, яка є недійсною в силу приписів частини десятої статті 16 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2015, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. При прийнятті рішень, суди дійшли висновку, що під час проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на міжміському і приміському маршрутах загального користування відповідачами дотримано вимоги чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі позивач просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

6. В обґрунтування вимог касаційного скарги посилається на порушення судами норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Позиція інших учасників справи

7. В запереченнях на касаційну скаргу третя особа з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, вказує, що судами попередніх інстанцій правомірно відмовлено позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Рух касаційної скарги

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.12.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402».

9. Ухвалою Верховного Суду від 18.07.2019 прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

10. 16.02.2015 на офіційному Інтернет сайті Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті було розміщено оголошення про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут), який відбудеться 29.04.2015року. В оголошенні були зазначені об`єкти конкурсу, умови конкурсу, вимоги, яким повинні відповідати претенденти конкурсу.

11. Позивачем подано для участі в конкурсі всі необхідні документи за об`єктом конкурсу №15, рейс 333/334 за маршрутом Бердянськ-Дніпропетровськ.

12. 29.04.2015 відбувся конкурс з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут), за результатами якого було оголошено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 набрав найбільшу кількість балів. Вказане підтверджується витягом з протоколу № 40 від 29.04.2015.

13. 05.06.2015 Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) прийнято наказ № 223, яким введено в дію рішення, прийняті на засіданні конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

14. Вважаючи рішення конкурсного комітету в частині допуску до участі у конкурсі Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та визнання його переможцем протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)

15. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

16. Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Відповідно до статті 7 Закон України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), покладається на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

18. Згідно із частиною першою статті 43 Закон України «Про автомобільний транспорт» визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

19. Статтею 45 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.

20. До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб`єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

21. Положеннями статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

22. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

23. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081 затверджений Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок № 1081), який визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

24. Відповідно до пункту 2 Порядку № 1081 конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу.

25. Умови конкурсу - встановлені організатором (обов`язкові та додаткові) умови перевезень пасажирів, які повинні виконувати автомобільні перевізники, визначені на відповідному об`єкті конкурсу.

26. Згідно із пунктом 4 Порядку № 1081 Укртрансінспекція є організатором на міжміському і приміському маршрутах, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

27. Відповідно до пункту 29 Порядку № 1081 для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об`єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і такі документи: нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні); перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою «з місцем водія/без місця водія»), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу; копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті; 5) документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі, із зазначенням дати проведення конкурсу; 6) копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті; 7) копію документа, що підтверджує проведення процедури санації (за умови проведення санації); 8) перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність; 9) анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку; 10) копія штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за останні повні два квартали.

28. Комплектність поданих документів перевіряє в міру їх надходження організатор.

29. Пунктом 14 Порядку № 1081 передбачено, що на робочий орган покладаються функції з підготовки матеріалів для проведення конкурсу, їх аналізу та оцінки відповідності конкурсних пропозицій перевізника претендента умовам конкурсу, підготовки паспортів маршрутів та матеріалів для подальшого встановлення відносин між організатором та автомобільним перевізником переможцем конкурсу.

30. Відповідно до пункту 12 Порядку № 1081 конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: 1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); 6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

31. Відповідно до пункту 37 Порядку № 1081 достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

32. Пунктом 41 Порядку № 1081 передбачено, що під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника - претендента. Представники органів державного контролю несуть персональну відповідальність за достовірність поданої інформації відповідно до законодавства.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

33. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що достовірність інформації, викладеної у заяві та документах перевізника-претендента перевіряється організатором та робочим органом не пізніше ніж за два дні до проведення конкурсу.

34. Конкурсному комітету, який відповідає за підготовку та проведення конкурсу, надано право не допускати до участі в конкурсі автомобільних перевізників, які, зокрема, подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію.

35. Перевізник допускається до участі у конкурсі по результатам перевірки його відомостей організатором та робочим органом, і рішення про допуск (чи не допуск) перевізника до участі у конкурсі має бути прийнято конкурсним комітетом до початку проведення конкурсу.

36. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для участі у конкурсі були подано всі необхідні та дійсні документи, які відповідали вимогам Закон України «Про автомобільний транспорт» та Порядку № 1081.

37. Згідно витягу з протоколу № 40 засідання конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 29.04.2015 за результатами оцінювання пропозицій перевізників-претендентів вирішено затвердити результати оцінювання пропозицій перевізників-претендентів за бальною системою у відповідності до кількості набраних балів між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю ««Маріупольське автотранспортне підприємство 11402» визнано переможцем конкурсу Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з результатами оцінювання 22 бали.

38. Суд касаційної інстанції вважає, що судами попередніх інстанцій правомірно відхилено доводи позивача про подання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 недостовірної інформації, а саме ліцензії Серія НОМЕР_2, яка, як вважає позивач, на момент подання документів для участі у конкурсі була недійсною в силу приписів частини десятої статті 16 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

39. Відповідно до статті 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ліцензія - документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності протягом визначеного строку у разі його встановлення Кабінетом Міністрів України за умови виконання ліцензійних умов.

40. Орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, уповноважений законом державний колегіальний орган, спеціально уповноважений виконавчий орган рад для ліцензування певних видів господарської діяльності.

41. Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що ліцензія є єдиним документом дозвільного характеру, який дає право на зайняття певним видом господарської діяльності, що відповідно до законодавства підлягає обмеженню.

42. Відповідно до пункту 1.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 02.07.2010 № 427, органом ліцензування, уповноваженим на здійснення ліцензування господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", є Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті.

43. Територіальні органи Укртрансінспекції в областях, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі здійснюють функції з підготовки документів для видачі та переоформлення ліцензій з надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом (далі - ліцензія), видачі дублікатів та копій ліцензій, визнання недійсними та анулювання ліцензій і подають їх на розгляд Укртрансінспекції.

44. Згідно із статтею 6 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» орган ліцензування, зокрема, видає та переоформлює ліцензії, видає дублікати ліцензій на певний вид господарської діяльності, приймає рішення про визнання ліцензій недійсними.

45. Відповідно до статті 13 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» у ліцензії зазначаються, зокрема, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця.

46. Статтею 16 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» передбачено, що підставами для переоформлення ліцензії є, зокрема, зміна місця проживання фізичної особи-підприємця.

47. У разі виникнення підстав для переоформлення ліцензії ліцензіат зобов`язаний протягом десяти робочих днів подати органу ліцензування заяву про переоформлення ліцензії разом з ліцензією, що підлягає переоформленню, та відповідними документами або їх нотаріально засвідченими копіями, які підтверджують зазначені зміни.

48. Орган ліцензування протягом трьох робочих днів з дати надходження заяви про переоформлення ліцензії та документів, що додаються до неї, зобов`язаний видати переоформлену на новому бланку ліцензію з урахуванням змін, зазначених у заяві про переоформлення ліцензії.

49. Не переоформлена в установлений строк ліцензія є недійсною.

50. Відповідно до статті 19 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» орган ліцензування після надходження заяви про видачу ліцензії формує ліцензійну справу щодо кожного суб`єкта, в якій зберігаються документи, що подаються суб`єктом господарювання для видачі, переоформлення ліцензії, видачі дублікатів ліцензії, документи, пов`язані із зміною даних в документах, що додаються до заяви про видачу ліцензії, а також копії рішень органу ліцензування про видачу, переоформлення та анулювання ліцензії, про видачу дублікатів ліцензії, розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов.

51. Орган ліцензування формує і веде ліцензійний реєстр з певного виду господарської діяльності.

52. До ліцензійного реєстру заносяться зокрема підстави, дата і номер рішення про визнання ліцензії недійсною.

53. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що орган ліцензування - Укртрансінспекція, який в даному випадку є також організатором конкурсу, надано право у визначених законом випадках, приймати рішення щодо визнання недійсним ліцензії (анулювання ліцензій), зокрема у разі не переоформлення ліцензії в установлений строк. Зазначене рішення після прийняття вноситься до відповідного ліцензійного реєстру.

54. Відповідно до ліцензії Серія НОМЕР_2 на право здійснення робіт з внутрішнього перевезення пасажирів автобусами та міжнародні перевезення пасажирів автобусами, виданої ОСОБА_1 15.06.2011, місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 , строк дії ліцензії - з 15.06.2011 року та необмежений.

55. На момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до електронного витягу з ліцензійної справи, вказана ліцензія не скасована та є дійсною. В матеріалах справи не містяться доказів, які б підтверджували визнання вищевказаної ліцензії недійсною.

56. Визнання ліцензії недійсною є виключною компетенцією відповідного органу, а відповідачі, один з яких є органом ліцензування та організатором конкурсу, в межах своїх повноважень перевірив подані до конкурсу документи та зазначену в них інформацію, у тому числі і зазначену ліцензію, та не знайшли підстав вважати інформацію недостовірною.

57. Судами правильно відхилено посилання скаржника на внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо місця проживання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

58. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

59. За приписами статті 2 вказаного закону Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

60. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

61. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

62. Місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

63. Довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

64. Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

65. Документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

66. Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів.

67. З аналізу наведених норм вбачається, що законодавець не ототожнює поняття місце проживання особи та місце її перебування.

68. З паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 встановлено, що останній зареєстрований з 02.03.1984 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп Микитівського РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області. Відмітка про зняття з вказаного місця реєстрації відсутня. Згідно відмітки про зареєстроване місце перебування з 18.12.2014 по 18.06.2015 та з 28.07.2015 по 28.01.2016 за адресою: АДРЕСА_2 .

69. Таким чином, фактично зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 не змінювалось та залишилось: АДРЕСА_1 . Вказана особа лише скористалась правом визначеним Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» на тимчасову зміну місця перебування та здійснила реєстрацію тимчасового місця перебування.

70. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав вважати, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав недостовірну інформацію, оскільки відповідачами, з урахуванням наявної інформації було здійснено перевірку всіх поданих документів та відомостей зазначених в них, зауважень щодо їх повноти та достовірності не було і останній на законних підставах був допущений до участі в конкурсі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

71. Викладені в касаційні скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом.

72. Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального та процесуального права.

73. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

74. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки щодо розподілу судових витрат

75. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

76. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 327, 341, 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольське автотранспортне підприємство 11402» залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2015 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 у справі № 805/4540/15-а залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

Н.М. Мартинюк