Справа № 200/7631/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р. Справа№200/7631/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року №

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання податкових декларацій зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував незаконністю прийняття податкового повідомлення-рішення, яке винесене на підставі акту камеральної перевірки від 19.02.2019 року № 94/05-99-48-01/35580838 та яким до структурного підрозділу позивача Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» застосовано штрафні санкції за неподання податкових декларацій зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод у сумі 14280,00 гривень.

Зазначає, що підприємство позивача знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, відповідно до ст. 10 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» отримало сертифікат Торгово-промислової палати України від 29.10.2014р. № 4248/05-4 про настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, а тому є звільненим від негативних наслідків за неподання податкових декларацій.

Позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте відповідно до рішення Державної фіскальної служби від 27.05.2019 р. № 24378/6/99-99-11-06-01-25, скарга позивача залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 липня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 С.М. до суду з`явилася.

Представником відповідача надано письмовий відзив (а.с. 57-62). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення стали висновки, що викладені в акті камеральної перевірки від 19.02.2019 року № 94/05-99-48-01/35580838.

Актом камеральної перевірки позивача встановлено, неподання податкової звітності з рентної плати з 3 кварталу 2015 року по 4 квартал 2018 року, чим порушено пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 49.18.3 п.49.18 ст. 49, п. 257.1 ст. 257 Податкового кодексу України, за що до нього правомірно застосовано штрафні санкції у розмірах, встановлених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України. Вважає, що структурний підрозділ позивача є самостійним платником рентної плати за використання води, має подавати декларації за спецводовикористання, тому до позивача правомірно застосовані штрафні санкції.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті камеральної перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 00191678, про що свідчить статут підприємства та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19-25, 32-40).

Позивач має структурний підрозділ Волноваське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», що доведено Положенням № 17 зазначеного структурного підрозділу (а.с. 26-31).

Структурний підрозділ позивача перебуває на податковому обліку у Волновасько-Мангушському управлінні Головного управління ДФС у Донецькій області та є платником збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод, про що зазначено в акті камеральної перевірки позивача від 19.02.2019 року.

Фахівцями Волновасько-Мангушського управління Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з питань неподання податкових декларацій зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод з 3 кварталу 2015 року по 4 квартал 2018 року, про що складено акт від 19.02.2019 року № 94/05-99-48-01/35580838 (а.с. 51-53).

Згідно висновків акту перевірки встановлено неподання податкових декларацій зі збору за спеціального водовикористання з 3 кварталу 2015 року по 4 квартал 2018 року, чим порушено пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 49.18.3 п.49.18 ст. 49, п. 257.1 ст. 257 Податкового кодексу України, що в свою чергу передбачає відповідальність, встановлену п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем буле прийнято спірне податкове повідомлення рішення від 19.03.2019 року № про застосування штрафних санкцій за неподання податкових декларацій зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод в розмірі 14280,00 гривень (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем спірне податкове повідомлення рішення від 19.03.2019 року № оскаржувалось в адміністративному порядку, однак за результатами скарги залишене без змін ДФС України (а.с. 10-14).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом було проведено камеральну перевірку подання Волноваським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» декларацій зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за період: 3 квартал 2015 року - 4 квартал 2018 року.

Порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом визначені статтею 255 ПК України.

Відповідно до п. 255.1 ст. 255 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є:

первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів;

суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

За приписами пп. 255.11.17 п. 255.11 ст. 255 ПК України філії, відділення, інші відокремлені підрозділи водокористувача, які мають банківські рахунки, ведуть окремий бухгалтерський облік своєї діяльності, складають окремий баланс, подають податкові декларації та сплачують рентну плату за своїм місцем податкової реєстрації.

Згідно з п. 257.1 ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Відповідно до п. 257.3 ст. 257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки.

Таким чином, неподання структурними підрозділом позивача податкових декларацій з рентної плати за спеціальне водокористування за період: 3 квартал 2015 року - 4 квартал 2018 року послужило підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року № .

При цьому, статтею 10 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк та м. Маріуполь Донецької області, де в дійсний час знаходиться на обліку позивач, а також м. Волноваха Донецької області, де знаходиться на обліку його структурний підрозділ.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Донецьк, де до 31 березня 2016 року був зареєстрований позивач та м. Волноваха Донецької області, де знаходиться на обліку його структурний підрозділ.

Позивачем надано у якості доказів настання форс-мажорних обставин сертифікат Торгово-промислової палати України від 29 жовтня 2014 року № 4248/05-4 про настання обставин непереборної сили на підприємстві позивача по обов`язках зі сплати податків та обов`язкових платежів з 10 червня 2014 року (а.с. 17-18).

Тобто, у період невиконання обов`язків платника рентної плати за спеціальне водокористування позивач та його відокремлений підрозділ знаходилися на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 19.03.2019 року № зобов`язання зі сплати штрафних санкцій за неподання податкових декларацій зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод в розмірі 14280,00 гривень є неправомірним, тому відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень, та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року № .

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К.Лібкнехта, буд. 177А, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2019 року № задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 19.03.2019 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 14280,00 гривень.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» () судові витрати з судового збору у розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова