Справа № 807/32/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 рокуЛьвів№857/519/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 22 червня 2018 року у справі №807/32/18, головуючий суддя Микуляк П.П., проголошене о 13.02 год., у м. Ужгороді, повний текст рішення складений 27.06.2018 р. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії внутрішніх справ про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації середнього заробітку за час затримки виплати зарплати, накладення адміністративного стягнення та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії внутрішніх справ з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі в т.ч. доплат у формі надбавки до посадового окладу за знання та використання в роботі іноземної мови, стягнення компенсації середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, тощо, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність суб`єктів владних повноважень МВС України та СМЦ НАВС (м. Київ) щодо не здійснення доплати у формі надбавки до посадового окладу під час тривалого закордонного відрядження за знання та використання в роботі іноземної мови; зобов`язати вчинити певні дії- стягнути з відповідача на користь позивача, з виплатою:

- доплати у формі надбавки посадового окладу за знання та використання в роботі іноземної мови, в період: з 24.06.2004 р. до 24.06.2005 р., з 12.12.2006 р. до 19.01.2009 р., з 09.12.2009 р. до 12.12.2010 р., по день винесення рішення по справі - щодо кожної виплати окремо;

- грошову компенсацію у формі середнього заробітку за час затримки розрахунку з періоду, коли такі виплати мали бути здійснені по день винесення рішення по справі з розрахунку середнього заробітку (різні позовні вимоги), відповідно, за: з 24.06.2004 р. до 24.06.2005 р., з 12.12.2006 р. до 19.01.2009 р., з 09.12.2009 р. до 12.12.2010 р., по день винесення рішення по справі - щодо кожної виплати окремо;

- компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги (інфляція). За період часу: з 24.06.2004 р. до 24.06.2005 р., з 12.12.2006 р. до 19.01.2009 р., з09.12.2009 р. до 12.12.2010 р., по день винесення рішення по справі - щодо кожної виплати окремо.

Окремо просив накласти адміністративне стягнення на відповідачів за ненадання відповіді на запит передбачене ст. 212 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 вересня 2011року позивач звільнився з (У)ГУ МВС України в Закарпатській області за власним бажанням, де до того проходив службу з 2002р.

В період часу з 2004 р. до 2010 р. відповідними наказами МВС відряджався із У (ГУ) МВС України в Закарпатській області та призначався на посаду співробітника Спеціального миротворчого центра (СМЦ) НАВС м. Київ.

В подальшому був відряджений до тривалих закордонних миротворчих місій ООН - тобто в період відрядження із У (ГУ) МВС України в Закарпатській області та до моменту повернення до У (ГУ) МВС України в Закарпатській області перебував у трудових відносинах з МВС України та з СМЦ НАВС м. Київ:

Згідно Наказу МВС від 28.06.2004 р. № 334 о/с - в період з 24.06.2004 призначений та обіймав посаду чергового - перекладача штабу Кінологічного миротворчого підрозділу ООН в Косово. Терміном відрядження до 24.06.2005 р.;

Згідно Наказу МВС від 12.12.2006 р. №721 о/с - в період з 13.12.2006 призначений та обіймав посаду у складі миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН в Косово. Терміном відрядження до 19.01.2009 р.;

Згідно Наказу МВС від 10.12.2009 р. №3129 о/с - в період з 09.12.2009 призначений та обіймав посаду у складі миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН в Східному Тиморі. Терміном відрядження до 12.12.2010 р.

Для відбору до миротворчих місій ООН, окрім загальних тестів (фізична, бойова підготовки, водіння автомобіля, тощо) складав іспити на знання іноземної мови.

В період перебування в різних миротворчих місіях ООН надбавку за знання та використання іноземної мови жодного разу не отримував.

Вважає дії відповідачів, які не здійснили доплату у формі надбавки до посадового окладу за знання та використання в роботі іноземної мови під час тривалого закордонного відрядження незаконними та протиправними, в зв`язку з чим було порушено його право на доплату і стягнення компенсації середнього заробітку за час затримки виплати зарплати згідно чинного законодавства України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду 22 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що судом першої інстанції допущені ряд процесуальних порушень. Зокрема апелянт зазначає, що у судовому засіданні 27.03.2018р. заявив клопотання про залучення в якості співвідповідача ГУ МВС України в Закарпатській області; неодноразово заявляв головуючому судді Микуляку П.П. відводи, оскільки вважає його неупередженим при розгляді даної справи. Також зазначає, що судові рішення від 22.06.2018р. отримав після того, як вони вступили в юридичну силу. Крім цього, вважає оскаржене рішення упередженим, оскільки таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати.

Відповідачем МВС України поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не визнає апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Суть заперечень відповідача зводиться до того, що ОСОБА_1 безпосередньо в Міністерстві внутрішніх справ України службу не проходив, тому відповідно у МВС України відсутні підстави для виплати позивачу будь-яких надбавок та інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Крім цього, вважає, що про порушення своїх прав (не встановлення надбавки за знання та використання в роботі іноземних мов) ОСОБА_1 повинен був дізнатися в 2011 р., після звільнення зі служби в органам МВС, проте до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише після спливу більше 5 років. Як наслідок, на думку МВС України, беззаперечним є факт пропуску позивачем місячного строку звернення до суду. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Також відзив поданий відповідачем Національною академією внутрішніх справ. Суть заперечень зводиться до того, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права при вірному встановленні обставини у справі. Вважає, що апелянт не наводить будь - яких достатніх та обґрунтованих доказів щодо незаконності рішення суду. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 124 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.

Відповідно до вказаної норми позивачу надсилались судові повістки та ухвали суду на його офіційну електронну адресу.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею ( ч. 1 ст. 205 КАС України).

Заяв про відкладення розгляду справи від позивача не надходило. Позивачем подана чергова заява про відвід колегії суддів, яка відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України залишена без розгляду ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, оскільки відвід поданий повторно та з тих самих підстав.

Відповідачі подали заяви про розгляду справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що на підставі витребуваних у відповідачів документів встановлено, що 01 вересня 2011року позивач звільнився з ГУ МВС України в Закарпатській області за власним бажанням, де до того проходив службу з 2002р.

Наказом УМВС України у Закарпатській області від 30.08.2011 року №286 о/с позивач був звільнений з посади начальника сектору довідкового та дактилоскопічного обліку УІТ УМВС України в Закарпатській області за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позивач, ОСОБА_1 безпосередньо в Міністерстві внутрішніх справ України службу не проходив, лише як працівник УМВС України в Закарпатській області відповідно до отриманих судом наказів відряджався до Спеціального миротворчого центру Київського національного університету та Національної академії внутрішніх справ України внутрішніх справ (СМЦ НАВС), якому було доручено призначити відряджених працівників на посади згідно з штатним розкладом Спеціального миротворчого центру та вважався таким працівником, який терміном на один рік направлений в тривале закордонне відрядження.

Наказом МВС України від 25.06.2004 року №334 о/с працівники міліції, в тому числі інженер-програміст відділу інформаційних технологій УМВС України в Закарпатській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1, був відряджений до Спеціального миротворчого центру Національної академії внутрішніх справ України (СМЦ НАВС), якій доручено призначити зазначених працівників на посади згідно з штатним розкладом СМЦ на один рік, з 24 червня 2004 року та вирішено вважати зазначених працівників такими, які з 24 червня 2004р. терміном на один рік направлені в тривале закордонне відрядження до складу Спеціального та Кінологічного миротворчого підрозділу МВС України в Косово.

Наказом МВС України від 12.12.2006 року №721 о/с ряд працівників міліції, в тому числі інспектора експлуатації баз даних відділу інформаційних технологій при УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_1, було відряджено до СМЦ Київського національного університету внутрішніх справ, якому доручено призначити зазначених працівників на посади згідно штатним розкладом СМЦ, та вирішено вважати зазначених працівників такими, які з 13 грудня 2006 року терміном на один рік направлені в тривале закордонне відрядження до складу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Косово та Кінологічного миротворчого підрозділу МВС України в Косово.

Наказом МВС України від 10.12.2009 № 3129 о/с ряд працівників міліції, в тому числі інспектора відділу організації служби управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_1, було відряджено до СМЦ Київського національного університету внутрішніх справ, якому доручено призначити зазначених працівників на посади згідно з штатним розкладом СМЦ, та вирішено вважати зазначених працівників такими, які з 9 грудня 2009 року терміном на один рік направлені в тривале закордонне відрядження до складу миротворчого персоналу МВС України міжнародної миротворчої операції ООН у Східному Тиморі.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що оскільки позивач безпосередньо в Міністерстві внутрішніх справ України службу не проходив, то відповідно МВС України не мало жодних правових підстав для встановлення позивачу будь-яких надбавок та/чи інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, та окрім цього виплата невстановленої позивачу надбавки за знання та використання в роботі іноземних мов за періоди перебування в миротворчих місіях по 2010р. не можлива за відсутності рапорту з питання про призначення надбавки.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до Порядку відбору та направлення працівників органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, затвердженого наказом МВС України від 07.12.2003 №1490, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за №277/8876, умови проходження служби в кожній конкретній місії (включаючи вимоги міжнародної організації до кандидатів для участі у певній операції з підтримання миру і безпеки, робочої мови тощо) визначаються відповідними нормативними документами міжнародної організації, яка здійснює керівництво місією.

Відповідно до п. 1.6. Порядку для роботи в складі національного персоналу та для участі в операції з підтримання миру і безпеки працівник звільняється від займаної посади за останнім місцем проходження служби та призначається на відповідну посаду перемінного складу СМЦ НАВС.

Згідно з п. 5.1. Інструкції щодо організації проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, військовослужбовцями внутрішніх військ МВС України, які направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України від 07.12.2003 № 1490, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 277/8876, з метою соціального захисту національного персоналу МВС України та членів їх сімей на час перебування у міжнародній операції з підтримання миру і безпеки за працівниками органів внутрішніх справ зберігається грошове утримання, виплата якого здійснюється відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - ВФЗБО) НАВС за поданням фінансових підрозділів МВС, ГУМВС, УМВС, вищих навчальних закладів МВС України, де проходив службу працівник до направлення для участі в операціях з підтримання миру і безпеки. ВФЗБО НАВС щомісяця перераховує суму грошового утримання працівника на його банківський рахунок, яка в подальшому може бути отримана уповноваженими на те особами.

Для цього, на період участі в міжнародній операції з підтримання миру і безпеки грошові атестати працівників, відібраних для участі в операціях з підтримання миру і безпеки, направляються до ВФЗБО НАВС (пункт 5.3. вказаної Інструкції).

Відповідно до п. 5.2. Інструкції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 963 «Про затвердження Порядку матеріально-технічного і фінансового забезпечення миротворчого контингенту та персоналу України, який бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» за працівниками органів внутрішніх справ України, що входять до складу національного персоналу України, зберігаються виплати в національній валюті у розмірі 100 відсотків окладу за спеціальне (військове) звання, посадового окладу або середньої заробітної плати за останнім місцем служби чи роботи, надбавки за вислугу років, а також інших видів додаткового грошового забезпечення постійного характеру, які враховуються при обчисленні пенсії.

З урахуванням того, що позивач безпосередньо в Міністерстві внутрішніх справ України службу не проходив (копія листа Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 02.02.2018 №22/3/1-492), відповідно МВС України не мало жодних правових підстав для встановлення позивачу будь-яких надбавок та/чи інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 5.7. Інструкції проведення видатків на виплату щомісячної грошової винагороди в іноземній валюті національному персоналу МВС України, що входить до складу спеціальних та кінологічних підрозділів, здійснюється Національною академією внутрішніх справ України шляхом зарахування щомісячної грошової винагороди в іноземній валюті на банківські рахунки, відкриті в банках на ім`я цих осіб.

Крім того, згідно з п. 2.10.2. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 № 499 (втратив чинність згідно з наказом МВС України від 31.10.2016 № 1131) і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, надбавка за знання та використання в роботі іноземних мов встановлюється особам рядового і начальницького складу відповідно до займаних посад керівниками органів, підрозділів, закладів та установ органів внутрішніх справ за мотивованими рапортами керівників структурних підрозділів, погодженими з підрозділами кадрового забезпечення.

Отже, у періоди перебування позивача у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась Національною академією внутрішніх справ (Київським національним університетом внутрішніх справ) на підставі документів, направлених УМВС України в Закарпатській області (останнє місце проходження служби позивача до направлення для участі в операціях з підтримання миру і безпеки).

Також прийняттю рішення про призначення особі надбавки за знання та використання в роботі іноземних мов в обов`язковому порядку повинен передувати рапорт керівника структурного підрозділу. За відсутності рапорту питання про призначення надбавки не розглядається.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм наведеного вище законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплата невстановленої позивачу надбавки за знання та використання в роботі іноземних мов за періоди перебування в миротворчих місіях по 2010р. не можлива за відсутності рапорту з питання про призначення надбавки.

Крім того судом було витребувано грошовий атестат та особову картку позивача, в якому відсутнє призначення надбавки за знання та використання в роботі іноземних мов.

Що стосується доводів апелянта про допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, то апеляційний суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що 27.03.2018р. заявив клопотання про залучення в якості співвідповідача ГУ МВС України в Закарпатській області. Проте, як слідує з протоколу судового засідання від 27.03.2018р., позивач просив залучити вказану особу в якості третьої особи у справі.

В ході розгляду справи, апеляційним судом двічі було витребувано із суду першої інстанції диск із записом судового засідання від 27.03.2018р., проте при відтворенні прослухати запис судового засідання неможливо у зв`язку із неякісним записом судового засідання, зокрема періодичним голосовим перериванням запису.

Відповідно до ст. 48 КАС України питання заміни неналежної сторони судом першої інстанції не вирішувалось, а в ході апеляційної розгляду справи, суд апеляційної інстанції таку заміну чи залучення співвідповідача провести не може.

Щодо заявлених відводів головуючому судді Микуляку П.П., то такі відводи були вирішені в порядку визначеному ст. 40 КАС України та визнані необґрунтованими.

Окрім цього, відповідно до частини другої статті 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Що стосується тверджень відповідача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду із адміністративний позовом, то суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки позовні вимоги стосуються виплати заборгованості заробітної плати у вигляді надбавки за знання та використання в роботі іноземних мов за періоди перебування в миротворчих місіях, то строк звернення до суду не обчислюється за загальним правилом.

Згідно із частиною другою статті 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Під час розв`язання публічно-правових спорів про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати (грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці строки звернення до суду у цій категорії спорів не застосовуються.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 22 червня 2018 року у справі №807/32/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повний текст постанови складено 19.07.2019р.