Справа № 520/1366/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 р.Справа № 520/1366/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Лук`янцева С.О., Майгур О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.04.19 року по справі № 520/1366/19

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.12.18 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 7 425 016,87 грн.;

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.12.18 № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на суму 618 751,14 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 адміністративний позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 14.12.2018 року № та №. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 9605,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15.07.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.4. п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 05 жовтня 2018 № 7521, заступником начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області Майгур О.І., проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податку-фізичної особи ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 , з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

Результати перевірки оформлені актом від 28.11.2018 року № 4924/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 , у висновках якого зафіксовані наступні порушення: пп.168.1.3 п. 168 ст. 168, пп.168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп.170.2.2 та пп.170.: п. 170.2 ст.170 ПКУ в результаті занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік у сумі 5 940 013,50 грн. п. 16-1 розділу XX ПКУ, в результаті занижено військовий збір за 2017 р. у сумі 495 001,12 грн.

Також, підставою для висновків про порушення податкового законодавства слугувало судження контролюючого органу про те, що ОСОБА_2 не надано до контролюючого органу документального підтвердження витрат на придбання інвестиційного активу у розмірі 33 000 075 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесені оскаржувані податкові повідомлення- рішення від 14.12.18 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 7425016,87 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 5940013,50 грн., за штрафними санкціями - 1485003,37 грн.) та від 14.12.18 № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на суму 618751,14 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 495001,12 грн., за штрафними санкціями - 123750,28 грн.).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

20.09.2010 між ОСОБА_3 (як Продавець) та ОСОБА_2 (як Покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю «Видавнича група «Основа», відповідно до якого Продавець передає Покупцю свою частку у розмірі 5% у статутному фонді ТОВ «Видавнича група «Основа» за ціною 800,00 грн. (а.с. 26-27).

Розрахунки за частку в статутному фонді (корпоративні права) проведені ОСОБА_2 в повному обсязі, що підтверджується розпискою продавця від 20.09.2010 (а.с. 28).

20.09.2010 між ОСОБА_4 (як Продавець) та ОСОБА_2 (як Покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному фонді ТОВ «Видавнича група «Основа», відповідно до якого Продавець передає Покупцю свою частку у розмірі 70% у статутному фонді ТОВ «Видавнича група «Основа» за ціною 11200,00 грн. (а.с. 29-30).

Розрахунки за частку в статутному фонді (корпоративні права) проведені ОСОБА_2 в повному обсязі, що підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 20.09.2010 (а.с. 31).

Матеріалами справи підтверджено, що загальними зборами учасників ТОВ «Видавнича група «Основа» прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 16.05.17 №4, про нарахування учасникам ТОВ «Видавнича група «Основа» дивідендів пропорційно їх часткам у статутному капіталі, зокрема, ОСОБА_2 , який володіє часткою у розмірі 75% статутного капіталу, у сумі 32988075,00 грн. (а.с. 32-33).

Крім того, загальними зборами прийнято рішення про реінвестицію дивідендів шляхом збільшення статутного капіталу ТОВ «Видавнича група «Основа», оформлене протоколом №04/17 загальних зборів ТОВ «Видавнича група «Основа» від 17.05.2017 (а.с. 34-35).

Внаслідок реінвестиції дивідендів статутний капітал ТОВ «Видавнича група «Основа» збільшився на сукупну номінальну вартість нарахованих дивідендів, частка ОСОБА_2 в товаристві збільшилась на 32988075,00 грн., при цьому відсоткове співвідношення часток учасників товариства у статутному капіталі не змінилось. ОСОБА_2 залишився володіти часткою у розмірі 75% статутного капіталу.

З матеріалів справи встановлено, що 14.08.2017 між Позивачем (як Продавець) та ТОВ «ТРІАДА ПРИНТ» (як Покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Видавнича група «Основа», відповідно до умов якого Продавець передає (відступає) у власність Покупця частку (корпоративні права) у статутному капіталі ТОВ «Видавнича група «Основа» у розмірі 75% загального розміру статутного капіталу товариства і становить 33000075,00 грн. (а.с. 45-48).

26.06.2018 позивач подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, в якій задекларував дохід, отриманий від продажу інвестиційного активу, у розмірі 33000075,00 грн. та витрати на придбання інвестиційного активу у розмірі 33000075,00 грн. Інвестиційний прибуток за 2017 рік склав 0,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно з абз. 5 п. п. 170.2.2 п. 170.2 ст.170 Податкового кодексу України, придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Відповідно до п. "а" п. п. 170.2.7 п. 170.2 ст.170 Податкового кодексу України, термін "інвестиційний актив" означає корпоративні права, виражені в інших ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом.

Згідно з п.п. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абз. 1 п. 29 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Отже, до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем придбано: частку у статутному капіталі «Видавнича група «Основа» (корпоративні права) у розмірі 5 % за ціною 800,00 грн., частку у статутному капіталі ТОВ «Видавнича група «Основа» (корпоративні права) у розмірі 70% за ціною 11200,00 грн.

Крім того, позивачем придбані корпоративні права вартістю 32988075,00 грн. шляхом реінвестиції дивідендів до статутного капіталу ТОВ «Видавнича група «Основа».

Позивачем витрачений власний грошовий дохід у вигляді дивідендів, а сума реінвестованих дивідендів, на яку збільшено розмір корпоративних прав, по суті і економічному змісту є операцією з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права, а тому позивач поніс витрати на придбання корпоративних прав ТОВ «Видавнича група «Основа».

Так, позивач фактично поніс витрати в розмірі 33000075,00 грн. на придбання інвестиційного активу, що підтверджується договорами купівлі-продажу часток в статутному фонді, розписками, протоколами загальних зборів ТОВ «Видавнича група «Основа» про збільшення статутного капіталу шляхом реінвестиції дивідендів.

14.08.2017 ОСОБА_2 відчужено частку у статутному капіталі ТОВ «Видавнича група «Основа» у розмірі 75% за ціною 33000075,00 грн.

Враховуючи вищевказане, позивач поніс витрати на придбання інвестиційного активу в розмірі 33000075,00 грн. та отримав дохід від продажу інвестиційного активу в розмірі 33000075,00 грн. та з урахуванням положень ст. 170 Податкового кодексу України, ним не отримано інвестиційного прибутку (загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами становить 0,00 грн.), а тому у ОСОБА_2 відсутній обов`язок сплачувати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.

Позивачем правомірно задекларовано понесенні ним документально підтверджені витрати на придбання інвестиційного активу у сумі 33000075,00 грн.

Контролюючий орган роблячи висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДФО надає оцінку лише задекларованим ОСОБА_2 витратам на придбання інвестиційного активу, без наявного у контролюючого органу документального підтвердження отримання позивачем доходу від відчуження інвестиційного активу у 2017 році у розмірі 33000075,00 грн., а тому, з урахуванням вищевказаного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку стосовно того, що висновок відповідача про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДФО за 2017 рік є неправомірним, безпідставним та не обґрунтованим.

Стосовно позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 14.12.18 № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на суму 618 751,14 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПКУ, тобто фізичні особи-резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (п.п. 1.1, п.п.1.2, п.п. 1.3, п.п. 1.4 п. 16-1 під.10 Розділу XX ПКУ).

Таким чином, оскільки, військовий збір нараховується і сплачується із об`єкта оподаткування ПДФО, а також з урахуванням помилковість висновків акту перевірки про заниження позивачем ПДФО, відповідачем безпідставно нараховано ОСОБА_2 зобов`язання зі сплати військового збору, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року по справі № 520/1366/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.П. Лях
Повний текст постанови складено 19.07.2019 року