Справа № 160/5112/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2019 року Справа № 160/5112/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
представника позивача представника відповідача Субботіної А . В . Прокоф`єва Є .Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства "Товарно-сировинна фірма «Дніпрооблоптторг» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,
04 червня 2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось приватне акціонерне товариство "Товарно-сировинна фірма «Дніпрооблоптторг» з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №3141-п від 29.05.2019р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ТСФ «Дніпрооблоптторг».
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
26 червня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати у запиті, аналіз якої саме податкової інформації став підставою для направлення запиту. Також зазначив, що відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового Кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. На виконання вищезазначених норм Податкового Кодексу, контролюючий орган надіслав копію наказу та направлення на перевірку. З урахуванням вищезазначеного, вважає безпідставним обґрунтування позовної заяви такими обставинами, як протиправність та незаконність дій по проведенню документальної позапланової перевірки «Дніпрооблоптторг». Просить у задоволенні позову відмовити.
03 липня 2019р. від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що предметом позову є скасування неправомірно винесеного Наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області про призначення документальної позапланової виїзної перевірки, в зв`язку з відсутністю у суб`єкта владних повноважень законних підстав для ініціювання проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Дії представників ГУ ДФС у Дніпропетровській області по проведенню документальної позапланової перевірки, протиправність та незаконність яких, на думку відповідача є «безпідставним обґрунтуванням позовної заяви» - позивачем не розглядаються, оскільки перевірку фактично не було розпочато.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила задовольнити позовну заяву, з підстав, зазначених у позові.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відзив на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, заперечення, викладені у відзиві, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
ГУ ДФС України у Дніпропетровській області на підставі п.п.191.1.1 п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України було винесено наказ № 3141-п від 29.05.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ "Товарно-сировинна фірма «Дніпрооблоптторг».
Згідно з актом від 30.05.2019р. ПрАТ "Товарно-сировинна фірма «Дніпрооблоптторг» було відмовлено в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки співробітникам ГУ ДФС України у Дніпропетровській області.
Не погоджуючись із наказом № 3141-п від 29.05.2019 року позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Згідно з п.75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до абз. 1 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності певних обставин, зокрема якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки, п. 79.2 якої передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Судом встановлено, що вказане відправлення не було отримане позивачем та повернулось на адресу відповідача з поміткою «за закінченням терміну зберігання».
Копію наказу № 3141-п від 29.05.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Товарно-сировинна фірма «Дніпрооблоптторг» було отримано директором підприємства Субботіною А.В. 30.05.2019р., а також її ознайомлено з направленням на перевірку №3714 від 29.05.2019 року без зауважень.
Відповідно до статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що податковим органом не були порушені норми Податкового кодексу України щодо порядку призначення перевірки, а також повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки в порядку пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.
Посилання позивача на неотримання вказаного запиту не свідчить про протиправність дій податкового органу щодо призначення перевірки, оскільки такий запит було надіслано завчасно, відповідно до вимог чинного законодавства, на юридичну адресу позивача, але позивачем не було вчинено жодних дій щодо своєчасного отримання поштового відправлення.
Крім того, відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
Рекомендований лист з повідомленням, із запитом контролюючого органу, було повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання, що підтверджується матеріалами справи.
Позивач, як підприємство здійснює свою господарську діяльність за юридичною адресою, при цьому будь-яких пояснень або доказів наявності обставин непереборної сили або інших поважних причин за яких працівники позивача не отримували кореспонденцію у поштовому відділенні не надано.
За змістом пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до пп.16.1.11 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.
Платник податків повинен добросовісно користуватися своїми правами та обов`язками, в іншому випадку, зловживаючи своїми правами та ігноруючи обов`язки платники податків, ухиляючись від отримання поштових відправлень, намагатимуться у такий спосіб перешкоджати проведенню перевірок та, як наслідок, уникати відповідальності за порушення податкового законодавства.
Суд звертає увагу на те, що підстави, за яких прийнято вказаний наказ, позивачем не оскаржуються.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На виконання цих вимог відповідачем було доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого наказу.
Водночас, докази, що подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, і були спростовані доводами відповідача.
Враховуючи викладене та те, що податковим органом фактично реалізована його компетенція на призначення проведення перевірки, а наказ прийнято на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, він відповідає критеріям, визначеним у ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки від № 3141-п від 29.05.2019 р. задоволенню не підлягають.
Що стосується судових витрат, то спір було вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, отже, питання розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 242-243, 245-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складене 22 липня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський