Справа № 414/1759/19
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Справа № 414/1759/19

Провадження № 2-а/414/38/2019

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Акулов Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку письмового провадження, в залі суду м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції Луганської області, в особі рядового поліції 1 батальйону 4 роти Пішого Володимира Івановича про визнання незаконним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ., який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому вказав, що постановою Серія ЕАВ № 1230735 рядового поліції 1 батальйону 4 роти в м. Рубіжне, ОСОБА_3 від 14.06.2019 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн. Відповідно до вказаної постанови позивач о 15 год. 41 хв. 14.06.2019 року в м. Рубіжне по вул. Миру 59, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», а саме здійснив рух в зоні дорожнього знаку, чим порушив п.8.4. в. ПДР, - порушення вимог заборонених знаків. Вважає незаконною підставу складання постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він оспорював порушення і адміністративне стягнення, тому відповідач повинен був скласти спочатку протокол, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, посилається на порушення його прав згідно зі ст 256,268,277,279-280 КУпАП, зокрема бланк постанови не відповідає вимогам закону, його не було заслухано, позбавлено можливості надати докази, заявити клопотання, він був позбавлений права скористатися юридичною допомогою адвоката, запросити його бути присутнім при складанні постанови та для розгляду справи в строки, встановлені Кодексом, підготуватися до розгляду справи. За таких обставин, вважає складення постанови вчинено працівником поліції з порушенням вимог діючого законодавства. Зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, а постанову такою, що не відповідає вимогам закону.

Додатково зазначив, що постанова не містить в собі зазначення будь-яких доказів, в тому числі технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис правопорушення, що свідчить про невідповідність постанови вимогам ст. 284 КУпАП та відсутність доказів у справі. Тому позивач вважає дії рядового поліції Пішого Володимира Івановича щодо складання постанови протиправними та просить її скасувати.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав повноваження своєму представникові, який в свою чергу надав додаткові обгрунтування позову, підтримав позов в повному обсязі та надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надіслав відеоматеріали щодо правопорушення ОСОБА_2 , та вказав, що позовні вимоги не підтримує та заперечує.

Враховуючи, що всі учасники провадженння надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням приписів п.10ст4 та ч3 ст 194 КАСУ, суд вважає доцільним розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою Серія ЕАВ № 1230735 рядового поліції 1 батальйону 4 роти в м. Рубіжне, ОСОБА_3 від 14.06.2019 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн. До постанови нічого не додається (а.с.6).

Відповідно до вказаної постанови водій о 15 год. 41 хв. 14.06.2019 року в м. Рубіжне по вул. Миру 59, керуючи ТЗ А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», а саме здійснив рух в зоні дорожнього знаку, чим порушив п.8.4. в. ПДР, - порушення вимог заборонених знаків.

З дослідженого відеодиску вбачається, що із АЗС під занк 3.21 «В`їзд заборонено» виїздить якесь авто. Співробітники поліції на службовому автомобілі спочатку переслідують якийсь "мерседес", про що свідчить їх розмова між собою, з незрозумілих причин закривать відеокамеру рукою, потім підходять до водія автомобіля "ауді", який не рухаючись перебуває на стоянці, в подальшому щодо нього складено оскаржувану постанову (ас18).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

За приписами ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р. І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1,2 і 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд не приймає до уваги посилання позивача в позові на нібито порушення працівником поліції його прав в частині можливості винесення постанови та притягнення до адміністративної відповідальності на місці.

Проте, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, відповідачем надано диск № DVD-R з відеозаписом, тоді як в оскаржуваній постанові взагалі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Отже, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження нібито факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Окрім того, з наданого відповідачем відеозапису взагалі неможливо встановити, керуючи яким транспортним засобом, було вчинено порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем порушень Правил дорожнього руху відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист зокрема шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З огляду на наведені приписи законодавства та аналізу наданих суб"єктом владних повноважень доказів, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_2 для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, а саме не виконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». Відсутні будь-які фактичні дані щодо цього, окрім зазначення про це у постанові, проти якої категорично заперечував позивач, як під час винесення постанови так і в позовній заяві. Наданий відповідачем відеозапис ніяким чином не свідчить про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху. Відповідачем не надано суду будь яких інших фактичних матеріалів, які б поза розумним сумнівом доводили, що позивач дійсно порушив правила дорожнього руху.

А тому слід позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 122 ч. 1, ст222, 254,258,283, КУпАП ст. 2,5,132,139,241-246,250,251,255,286 України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції Луганської області, в особі рядового поліції 1 батальйону 4 роти Пішого Володимира Івановича про визнання незаконним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити.

Постанову про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ №1230735 від 14.06.2019 року, стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до приписів п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.М. Акулов