Справа № 820/759/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2019 року

Київ

справа №820/759/17

адміністративне провадження №К/9901/39371/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року (суддя Мельников Р.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року (судді: Яковенко М.М. (головуючий), Лях О.П., Старосуд М.І.) у справі № 820/759/17 за позовом Приватного підприємства «ПО «Мануфактура» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне підприємство «ПО «Мануфактура» (далі - позивач, ПП «ПО «Мануфактура») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Харківській області) про визнання неправомірними дій ГУ ДФС у Харківській області щодо винесення податкових повідомлень-рішень від 07.02.2017 № та № , визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Харківській області від 07.02.2017 № та № .

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.02.2017 № та № діяв всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства, крім того, вказані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 21/20-40-14-07-07/36817590 від 12.01.2017.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 07.02.2017 № та № . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючим органом було всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.02.2017 № та № , оскільки відповідачем не було доведено та надано відповідних належних доказів на підтвердження нереальності господарських операцій між позивачем та відповідними контрагентами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДФС у Харківській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «ПО «Мануфактура» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 22.12.2016 у № 3459 та на підставі направлень від 22.12.2016 за № 7364, № 7365, п. 78.1.4 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «ПО Мануфактура» (п.н. 36817590) з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні сум податкового кредиту та податкових зобов`язань за період з 01.07.2016 по 31.07.2016 по взаємовідносинах з постачальниками ПП «Технобазіс» (пн. 38630430), ПП «Семенівська Мануфактура» (пн. 35821783), ТОВ «Стронекс-Плюс» (пн. 39995955) на загальну суму ПДВ 694 810,00 грн., а також податкових зобов`язань по взаємовідносинах з покупцями ТОВ Торговий Дім «Афродіта» (пн. 40529506), ТОВ «Ліатрис» (пн. 40410357), ТОВ «Еко- Інтертрейд» (пн. 39926902) на загальну суму ПДВ 1 024 753,00 грн, що містяться у податковій декларації з ПДВ за липень 2016 року.

Результати перевірки викладені в акті № 21/20-40-14-07- 07/36817590 від 12 січня 2017 року. За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено: порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України в частині не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ по операціях використання товарів не у господарській діяльності підприємства ПП «ПО «Мануфактура» занизило податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 1 024 751,00 грн, у т.ч. по взаємовідносинам: ТОВ «Торговий Дім Афродіта» (пн. 40529506) на суму ПДВ 706 833,00 грн, ТОВ «Ліатрис» (пн. 40410357) на суму ПДВ 166 667,00 грн, ТОВ «Еко-Інтертрейд» (пн. 39926902) на суму ПДВ 151 251,00 грн; порушення вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ПП «ПО «Мануфактура» зависило податковий кредит з ПДВ по операціях з ТОВ «Стронекс-Плюс» (пн. 39995955) на суму ПДВ 80 556,00 грн за липень 2016 року; порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ПП «ПО «Мануфактура» занижено суму ПДВ до сплати на 1 040 918,00 грн та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в сумі 64 391,00 грн.

ПП «ПО «Мануфактура» 24 січня 2017 року подано до ГУ ДФС у Харківській області заперечення на акт № 21/20-40-14-07-07/36817590 від 12 січня 2017 року. За результатами розгляду заперечень ГУ ДФС у Харківській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 7 лютого 2017 року № , яким було донараховано суму грошового зобов`язання в розмірі 917 416,00 грн та накладено штрафні санкції з розмірі 229 354,00 грн, та від 7 лютого 2017 року № , яким було зменшено суму від`ємного значення в розмірі 64 391,00 грн. Дані податкові повідомлення-рішення отриманні ІП «ПО «Мануфактура» 10 лютого 2017 року.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між ПП «ПО «Мануфактура» (покупець) та ТОВ «Стронекс-Плюс» укладено договір поставки № 0605-16 від 06.05.2016. Поставка товару за даним договором здійснюється на умовах «ІНКОТЕРМС», перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцеві і підписання видаткових накладних на товар (п.п. 2.1-2.2 договору). Факт реальності виконання умов вказаного правочину підтверджується видатковими накладними, ТТН № 62 від 11.07.2016, № 87 від 26.07.2016, № 59 від 01.07.2016.

Контролюючим органом під час проведення перевірки також були досліджені податкові накладні та договір ПП «ПО «Мануфактура» з ФОП ОСОБА_1 від 01.09.2015, зауважень до яких у контролюючого органу під час проведення перевірки не виникло.

Операції ПП «ПО «Мануфактура» з ТОВ «Стронекс-Плюс» було проведено по бухгалтерському рахунку № 361 за липень 2016 року, що підтверджується відповідною випискою по картці рахунку № 361. Крім того, під час судового розгляду, стороною позивача були надані документи податкового та бух.обліку, якими підтверджується подальша реалізації придбаних товарів у ТОВ «Стронекс-Плюс».

Також, між ПП «ПО «Мануфактура» (покупець) та ТОВ «Торговий Дім «Афродіта» укладено договір поставки № 0207-16 від 02.07.2016.

Поставка товару за даним договором здійснюється на умовах «ІНКОТЕРМС», перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцеві і підписання видаткових накладних на товар (п.п. 2.1-2.2 договору).

На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору, позивачем залучено до матеріалів справи видаткові накладні, банківські виписки. Також, контролюючим органом під час проведення перевірки були досліджені податкові накладні, зауважень до яких у контролюючого органу під час проведення перевірки не виникло. Операції ПП «ПО «Мануфактура» з ТОВ «Торговий Дім «Афродіта» було проведено по бухгалтерському рахунку № 361 за липень 2016 року, що підтверджується відповідною випискою по картці рахунку № 361.

Між ПП «ПО «Мануфактура» (постачальник) та ТОВ «Ліатрис», укладено договір поставки № 1807-16 від 18.06.2016. Поставка товару за даним договором здійснюється на умовах «ІНКОТЕРМС» на умовах DDP, перехід права власності на товар відбувається з моменту прийому-передачі товару, в пункті поставки та засвідчується підписанням сторонами видаткової накладної (п. 2.2, 2.6 договору). Виконання умов вказаного договору підтверджується видатковою накладною, банківською випискою. Контролюючим органом під час проведення перевірки були досліджені податкові накладні, зауважень до яких у контролюючого органу під час проведення перевірки не виникло. Операції ПП «ПО «Мануфактура» з ТОВ «Ліатрис», було проведено по бухгалтерському рахунку № 361 за липень 2016 року, що підтверджується відповідною випискою по картці рахунку № 361.

Під час розгляду справи, судам попередніх інстанцій були надані: додатковий договір від 25.07.2016 до договору поставки товару № 1807-16 від 18.06.2016 року, також ТТН № 283 від 28.07.2016, завірені позивачем, з якої вбачається транспортування наявних ТМЦ на адресу Покупця. Зауважень до змісту та форми (яка складена відповідно до Додатку Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні) встановлено не було.

Між ПП «ПО «Мануфактура» (постачальник) та ТОВ «Еко-Інтертрейд» (покупець) укладено договір поставки № 29072016 від 29.07.2016. Поставка товару за даним договором здійснюється на умовах «ІНКОТЕРМС» на умовах «склад постачальника», перехід права власності на товар відбувається з моменту прийому-передачі товару, в пункті поставки та засвідчується підписанням сторонами видаткової накладної (п. 2.2, 2.5 договору). Реальність виконання умов вказаного договору підтверджується видатковою накладною № 295 від 31.07.2016, ТТН № 295 від 31.07.2016. Контролюючим органом під час проведення перевірки були досліджені податкова накладна та ТТН, зауважень до яких у контролюючого органу під час проведення перевірки не виникло. Операції ПП «ПО «Мануфактура» з ТОВ «Еко-Інтертрейд», було проведено по бухгалтерському рахунку № 361 за липень 2016 року, що підтверджується відповідною випискою по картці рахунку № 361.

Крім того, встановлено, що ПП «ПО «Мануфактура» у своїй діяльності використовувало орендоване приміщення як склад, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором суборенди нежитлового приміщення від 01.10.2012 № 58.1, яке передано позивачу ТОВ «Компанія ФСК», що також було підтверджено контролюючим органом під час проведення перевірки.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем при здійсненні господарських операцій з контрагентами, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

10.2. Пункти 198.1, 198.3, 198.6 статті 198.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

10.3. Пункт 201.1 статті 201.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Стаття 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

11.3. Частини перша та друга статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

17. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

18. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ.

19. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

20. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

22. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.02.2017 № та № діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки витрати для цілей формування податкового кредиту з податку на додану вартість повинні бути підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність відповідних господарських операцій, і є підставою для формування податкового обліку платника податків, що було доведено позивачем по відносинам з відповідними контрагентами, тоді як контролюючим органом не було надано належних доказів нереальності господарських операцій між позивачем та, зокрема, ПП «Семенівська Мануфактура», ТОВ «Стронекс-Плюс», ТОВ Торговий Дім «Афродіта», ТОВ «Ліатрис», ТОВ «Еко-Інтертрейд».

Крім того, судами попередніх інстанцій було обґрунтовано відхилено посилання контролюючого органу щодо наявності відкритих кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача (зокрема, ТОВ «Ліатрис») за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 205, частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, оскільки відповідачем не було надано до судів попередніх інстанцій жодних доказів наявності обвинувальних вироків, що набрали законної сили, або інших доказів безтоварності (нікчемності) відносин з позивачем (встановлених у межах кримінальних справ).

23. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченні на адміністративний позов та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року слід залишити без задоволення.

25. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

26. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 820/759/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду