Справа № 400/141/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/141/19
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Тутової Л.С.

за участю:

представника апелянта - Сухоненко В.В.

представника позивача - Кривіцька Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 03.04.2018 року № Ф-1529-17,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу Головного управління ДФС у Миколаївській області № Ф-1529-17 від 03.04.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з оскарженням позивачем податкових повідомлень-рішень, на підставі яких винесено оскаржувану податкову вимогу, грошові зобов`язання є неузгодженими. Отже, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної вимоги.

Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні. В своєму відзиві відповідач зазначив, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року ГУ ДФС встановлено заниження позивачем єдиного внеску на загальну суму 41 776,13 грн. Враховуючи наявність зазначеного боргу, позивачу було направлено податкову вимогу, якає непогашеною. Оскаржувана податкова вимога є правомірною та скасуванню не підлягає.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Миколаївській області від 03.04.2018 року № Ф-1529-17.

На зазначене рішення ГУ ДФС у Миколаївській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не було враховано наявність у ФОП ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску, на підставі чого ГУ ДФС у Миколаївській області було направлено податкову вимогу від 12.01.2018 № Ф-1529-14 та у зв`язку з несплатою у повному обсязі нарахованих платежів у встановлені строки була направлена оскаржувана податкова вимога від 03.04.2018 № Ф-1529-17, яка є непогашеною. За таких обставин апелянт вважає оскаржувану податкову вимогу правомірною та такою, що відповідає нормам діючого законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

З 25.10.2017 по 07.11.2017 спеціалістами ГУ ДФС було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.10.2014 року по 31.12.2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

Результати проведеної перевірки оформлені Актом від 14.11.2017 року № 1543/14-29-13-06/.

Згідно зазначеного Акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: від 01.12.2017 року № 6, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на доходи фізичних осіб в розмірі 24255,45 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 6063,87 грн.; від 01.12.2017 року № 6, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військового збору 1430,28 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 357,57 грн.

Також відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.12.2017 року № 6, яким позивачу донараховано 41 776,31 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нараховані штрафні санкції у розмірі 5 851,62 грн., а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2018 року № Ф-1529-17 на суму 47 359,63 грн.

Відповідно до положень п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

03.04.2019 року відповідачем прийнято вимогу про сплату податкового боргу (недоїмки) № Ф-1529-17 на суму 47359,63 грн.

Не погоджуючись з прийнятою вимогою, ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Згідно до положень п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При цьому, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Колегією суддів встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 01.12.2017 року № та № 6, рішення від 01.12.2017 року та № 6 та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2018 року № Ф-1529-17 були оскаржені позивачем у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи положення п. 56.18 ст. 56 ПК України, податковий борг ФОП ОСОБА_1 був неузгоджений.

Разом з тим, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року у справі № 814/366/18 позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 . до ГУ ДФС задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 01.12.2017 року № 6, від 01.12.2017 року № 06, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.12.2017 року № 6 та податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2018 року № Ф-1529-17.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 року Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року у справі № 814/366/18 залишено без змін.

Тобто, з моменту відкриття Миколаївським окружним адміністративним судом 14.03.2018 р. провадження у справі № 814/366/18 за вищенаведеним позовом ОСОБА_1 , грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення від 01.12.2017 р. № 6 про застосування штрафних санкцій та податкові вимоги від 12.01.2018 р. № Ф-1529-17 - вважалися неугодженими.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про відсутність у позивача станом на 03.04.2018 р. податкового боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскаржувана податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у ГУ ДФС у Миколаївській області були відсутні правові підстави для винесення податкової вимоги від 03.04.2018 року № Ф-1529-17 та вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України, а також не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 22.07.2019 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.