Справа № 520/11912/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 р.Справа № 520/11912/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Лях О.П. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Коваленко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.02.19 року по справі № 520/11912/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС України у Харківській області №0 від 27.09.2018 р. про накладення на ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафної санкції в розмірі 90020,0 грн. за кодом платежу 21080900.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що повідомлення-рішення ГУ ДФС України у Харківській області №0 від 27.09.2018 р. ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано всі обставини справи, оскільки ані матеріали перевірки, ані матеріалами справи не підтверджено отримання ФОП ОСОБА_1 готівки як виручки в розмірі 18004 грн., яка ніби-то не була оприбуткована.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15.07.2019 позивач та представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, на підставі наказу №6631 від 07.09.2018 р. та направлень на проведення перевірки, проведено фактичну перевірку за адресою: м. Харків АДРЕСА_1 вул. Олімпійська АДРЕСА_2 , де здійснює господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від 13.09.2018 р.

Згідно висновку акту перевірки ФОП ОСОБА_1 порушено абз. 3, п. 11 розділу II та п. 18 ст. 3 розділу І Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого становою Правління НБУ від 29.12.2017 р. №148.

Примірник акту вручено позивачу 13.09.2018 р., про що свідчить особистий підпис ФОП ОСОБА_1 .

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0 від 27.09.2018 р., яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері громадського харчування та послуг у розмірі 90 020,00 грн.

Позивачем в порядку ст. 56 ПК України подана скарга до ДФС України на податкове повідомлення-рішення.

Рішенням ДФС України від 13.11.2018 р. податкове повідомлення-рішення №0 від 27.09.2018 р. залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність спірного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС України у Харківській області №0 від 27.09.2018 р.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пп. 62.1.3 п.62.1 ст. 62 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Положеннями п.75.1.3. п.75.1. ст.75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до п. 44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 р. №148.

Книга обліку доходів і витрат/книга обліку доходів - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форми відповідних книг обліку доходів і витрат/книг обліку доходів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, відповідно до вимог Податкового кодексу України (п.п.14 п. 3 Положення №148).

Оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції(п.п.18 п. 3 Положення №148).

У відповідності до абз. 2 п. 5 Положення №148 суб`єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 11 Положення №148 визначено, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій).

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Відповідальність платників податків за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) готівкових коштів передбачено абзацом 3 частини 1 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки , зі змісту якого, штрафна санкція встановлюється у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Як вбачається з акту перевірки, контролюючим органом встановлено не оприбуткування позивачем готівкових коштів за період з 19.06.2018 р. по 12.09.2018 р. в сумі 18004,0 грн.

Згідно особистих пояснень позивача від 13.09.2018 р., позивач працює як ФОП з 25.05.2011 р. в магазині Із рук в руки за адресою: АДРЕСА_2 . В магазині здійснюється торгівля товаром, що був взятий у людей на комісійний продаж. Сума доходу ФОП ОСОБА_1 за період з 19.06.2018 р. по 12.09.2018 р. складає 18004,0 грн. На момент перевірки позивач надала книгу перевірки доходів і витрат від 25.05.2011 р., до якої останній запис внесено 18.06.2018 р. Також надана книга обліку доходів від 10.05.2018 р. без записів доходу від продажу товару за період з 19.06.2018 р. по 12.09.2018 р. на суму 18004,0 грн. Відсутні обов`язкові записи граф 1,7.

Щодо доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ФОП ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 18004 грн., які не було оприбутковано, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами ст.ст. 73 76 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме з наданого відповідачем до суду апеляційної інстанції додатку до акту перевірки від 13.09.2018, на момент перевірки в місці проведення розрахунків у магазині Із рук в руки за адресою: АДРЕСА_2 Харків, контролюючим органом здійснено опис наявних купюр та монет на загальну суму 3805 грн. 00 коп. (а.с.137) Вказаний опис підписано ОСОБА_1 .

Тобто, за результатами проведення перевірки контролюючим органом встановлено неоприбуткування коштів у розмірі 3805 грн. 00 коп., інших фактичних доказів про наявність неоприбуткуваної готівки ФОП ОСОБА_1 у розмірі 18004 грн. 00 коп. матеріали справи не містять.

Контролюючим органом штрафні санкції розраховані у п`ятикратному розмірі з суми 18004 грн. 00 коп. тільки зі слів позивача, викладених у письмових поясненнях, що не може бути належним доказом для вирішення справи по суті.

Таким чином, враховуючи норми абзацу 3 частини 1 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки, штрафна санкція складає 19025,00 грн (3805,00 х 5).

Отже, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0 від 27.09.2018 у розмірі 70995 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 коп. (90 020,00 -19025,00 =70995)

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 70995,00 грн., у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС України у Харківській області №0 від 27.09.2018 р. про накладення на ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафної санкції в цій частині підлагає скасуванню.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року по справі № 520/11912/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0 від 27.09.2018 р. у розмірі 70995 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 коп. - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0 від 27.09.2018 у розмірі 70995 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 коп.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 19.07.2019 року