Справа № 520/11455/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.

09 липня 2019 р.Справа № 520/11455/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калиновського В.А. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою науково-виробничого підприємства «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом науково-виробничого підприємства «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и л а:

14.12.2018 року позивач науково-виробниче підприємство «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (далі НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД», підприємство) звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача Головного управління ДФС у Харківській області (подалі ГУ ДФС у Харківській області, контролюючий орган) № 3 від 03.10.2018 року, прийняте на підставі акту № 3593/20-40-14-03-07/30430120 від 27.08.2018 року про результати документальної планової виїзної перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.

Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що правильно не утримував податок з виплат резиденту Сполученого Королівства Великобританія, так як саме такий порядок дій передбачений міжнародним договором. Довідка про підтвердження статусу податкового резидента від 14.05.2015 року була складена належним чином, переклад здійсненний з англійської мови на російську мову, що відповідає ч. 3 ст. 10 Конституції України, ст. 7 «Про засади державної мовної політики» та ст. 4 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах Гаазької конвенції. За таких обставин, позивач вважає необґрунтованими висновки контролюючого органу про порушення НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» податкового законодавства.

Заперечуючи проти вимог НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД», у відзиві на адміністративний позов ГУ ДФС у Харківській області вказує, що підставою для неутримання податку з виплат резиденту Сполученого Королівства (Великобританія) має бути відповідна довідка. Довідка яка була надана позивачем під час перевірки не відповідає вимогам ст. 103 Податкового кодексу України (далі ПК України), оскільки не легалізована у відповідності до вимог чинного законодавства (переклад довідки здійснено з англійської на російську, а не на державну мову) та видана не компетентним органом у розумінні Конвенції. За наведених обставин, просить відмовити позивачу у задоволенні вимог у повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року (рішення у повному обсязі складено 02.04.2019 року) у задоволенні вимог НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що спірна довідка не відповідає вимогам ст. 103 ПК України та не може бути підставою для застосування до правовідносин із виплати доходів нерезиденту відповідних положень Конвенції. Відтак, висновок контролюючого органу суд визнав фактично обґрунтованим та юридично правильним.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати на ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги підприємства у повному обсязі.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що MINEKON LIMITED (Великобританія) є резидентом Сполученого Королівства у значенні Конвенції про уникнення подвійного оподаткування між Сполученим Королівством і Україною, та підлягає оподаткуванню в Сполученому Королівстві щодо усіх його прибутків, що підтверджується Довідкою про підтвердження статусу резидента від 14.05.2015 року, з проставленим 21.05.2015 року апостилем на окремому аркуші і скріпленим з даною Довідкою та Рішеннями Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25.09.2014 року по справі № 174в/2014 та справі № 210в/2014.

Вказує, що переклад наведеної Довідки з англійської мови на російську мову був зроблений перекладачем ОСОБА_1 , якою підтверджено ідентичність перекладу. Справжність підпису вказаного перекладача засвідчено нотаріусом Чащиною Н.Р. 20.08.2015 року.

Таким чином, Довідка про підтвердження статусу резидента від 14.05.2015 року повністю відповідає вимогам ст. 103 ПК України та Гаазькій конвенції.

За наведених обставин, позивач вважає, що на підставі ст. 103 ПК України він звільняється від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України по взаємовідносинам зі своїм контрагентом MINEKON LIMITED (Великобританія).

Крім наведеного вказує, що враховуючи, що умовами Контракту № 01/13 від 07.05.2013 року, укладеного між Позивачем та MINEKON LIMITED (Великобританія), визначено англійську та російську, відповідно до ч. 3 ст. 10 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про засади державної мовної політики» та ст. 4 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Україна/Росія), Гаазької конвенції, було правомірно здійснено переклад Довідки про підтвердження статусу податкового резидента від 14.05.2015 року з англійської мови на російську мову.

Крім того, відповідачем у відповіді на заперечення до акту перевірки було здійснено безпідставне та неправомірне посилання на Лист ДФС України № 19917/6/99-99-15-02-02-15 від 13.09.2016 року, оскільки даний Лист датований вереснем 2016 роком, а вказана Довідка і господарські операції - 2015 роком, відтак, на підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України («Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи»), дія даного Листа ДФС України поширюється тільки на ті відносини, що виникли після набуття ним чинності.

Зважаючи на той факт, що Довідка про підтвердження статусу резидента від 14.05.2015 року складена належним чином, у відповідності до вимог чинного законодавства, є неправомірним твердження суду першої інстанції про невідповідність даної Довідки вимогам ст. 103 ПК України.

З огляду на вищевикладене, спростовується твердження відповідача про те, що підприємство повинно було утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів із джерелом походження з України у розмірі 15 % від суми неодержаної виручки за поставлений товар, тобто у сумі 778.119 грн. до/або 15.12.2015 року, а також висновки про порушення позивачем п. 103.4, п. 103.5. п. 103.10 ст. 103, п. 137.3 ст. 137. п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України та заниження податкового зобов`язання нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, за 2015 рік у сумі 778.119 грн.

Відзив на апеляційну скаргу від ГУ ДФС у Харківській області не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що з 09.07.2018 року по 17.07.2018 року працівниками контролюючого органу - ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» з питань дотримання податкового законодавства за період 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного законодавства за період 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, законодавства з справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 27.08.2018 року № 3593/20-40-14-03-07/30430120 /т. 1, а.с. 11-154/.

Перевіркою встановлено порушення підприємством, окрім іншого, п. 103.4, п. 103.5, п. 103.10 ст. 103, п. 137.3 ст. 137, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України - НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» занижено податкове зобов`язання нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України на нагальну суму 5.187.457,00 грн., у тому числі, за 2015 рік у сумі 778.119,00 грн.

Означеного висновку контролюючий орган дійшов з огляду на встановлене заниження (недоплату) грошового зобов`язання з податку на прибуток за виплаченими нерезиденту доходами, у зв`язку із неподанням до перевірки довідки про підтвердження статусу податкового резидента Сполученого Королівства стосовно Мінекон Лімітед (MINEKON LIMITED).

На підставі Акту перевірки, ГУ ДФС у Харківській області 03.10.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 3 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 778.119,00 грн /т. 1, а.с. 155/.

Рішенням ДФС України від 19.11.2018 року № 37502/6/99-99-11-01-01-95, скарга НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № 3 від 03.10.2018 року, - без змін /т. 1, а.с. 156-159/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Правила оподаткування доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України визначені ст. 141 ПК України.

Так, відповідно до п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Згідно з п. 103.2 ст. 103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

За правилами п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 103.5 ст.103 ПК України передбачено, що довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Як установлено судовим розглядом, між НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» (у якості продавця) та Мінікон Лімітед (MINEKON LIMITED, Сполучене Королівство; у якості покупця) укладено контракт № 01/13 від 07.05.2013 року на поставку обладнання (матеріали) для магістральних електровозів серії ВЛ11m/6.

У зв`язку із невиконанням покупцем, контрагентом нерезидентом Мінікон Лімітед (MINEKON LIMITED, Сполучене Королівство) своїх зобов`язань за вищезазначеним контрактом, позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення заборгованості у сумі 490.120,00 доларів США.

Рішеннями Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25.09.2014 року по справі АС №174в/2014 та від 25.09.2014 року по справі АС № 210в/2014 позовні вимоги НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» задоволено у повному обсязі. Загальні сума заборгованості за даними рішеннями склала 506.368,58 доларів США (за сукупною сумою елементів = заборгованість за контрактом + витрати на юридичні послуги + арбітражний збір) ,т. 1, а.с. 217-227, 228-237/.

23.11.2015 року між позивачем НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» та Мінікон Лімітед (MINEKON LIMITED, Сполучене Королівство) укладено Угоду про погашення заборгованості, відповідно до п.п. 2, 3, 4 якої: «Сторони дійшли згоди про те, що в порядку та на умовах, визначених Угодою, Боржник зобов`язується частково погасити до 15.12.2015 року заборгованість в сумі 278.502,72 доларів США, в тому числі: заборгованість за Контрактом на поставку № 01/13 від 07.05.2013 року - 266.266,0 доларів США, відшкодування витрат з арбітражного збору та витрати на юридичні послуги 12.236,72 доларів США» (п.2). Після зарахування зазначених в п. 2 даної Угоди грошових коштів на рахунок Кредитора, заборгованість Боржника, зазначена в п. 1 даної Угоди в розмірі 506.368,58 грн. США, буде вважатися погашеною повністю (п.3). Кредитор підтверджує, що у випадку належного виконання Боржником п. 2 даної Угоди, він не буде вживати ніяких заходів для стягнення з Покупця залишку суми заборгованості в розмірі 227.865,86 доларів США /т. 1, а.с. 212-216/.

Судом установлено та не заперечується учасниками справи, що Мінікон Лімітед (MINEKON LIMITED, Сполучене Королівство) фактично сплачено на користь позивача НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» заборгованість у сумі 272.266,00 доларів США. Решта суми у власність позивача не надходила, а відтак, ці невиконані зобов`язання, у розумінні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», є доходом нерезидента.

Таким чином, позивачем НВП «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» у розумінні п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України, здійснено на користь Мінікон Лімітед (MINEKON LIMITED, Сполучене Королівство) виплату доходу із джерелом його походження з України у розмірі 217.854,00 доларів США, отриманого даним резидентом від провадження господарської діяльності в Україні.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що попередньо до перерахування доходу без утримання податку резидент повинен мати у своєму розпорядженні офіційний письмовий документ про правовий статус контрагента нерезидента.

Як убачається із довідки про підтвердження статусу податкового резидента Сполученого Королівства стосовно Мінекон Лімітед (MINEKON LIMITED) від 14.05.2015 року, цей документ відповідно до перекладу виданий «Департаментом по регистрации компаний» /т. 1, а.с. 181-185/.

Переклад довідки з англійської мови на російську зроблений перекладачем ОСОБА_2 , якою підтверджено ідентичність перекладу. Нотаріусом м. Єкатеринбургу Свердловської області Російської Федерації засвідчено достовірність підпису перекладача.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 21 (інші доходи) Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна (дата підписання: 10.02.1993, дата набуття чинності: 11.08.1993) (далі за текстом - Конвенція) види доходу, справжнім власником яких є резидент Договірної Держави, незалежно від джерела їх виникнення, про які не йде мова в попередніх статтях цієї Конвенції, інші, ніж доходи, сплачувані із трасту або із майна особи, яка померла, в ході розподілу, оподатковуються тільки в цій Державі (п. 1). Положення пункту 1 цієї статті не застосовуються до доходів, інших ніж доходи від нерухомого майна, визначеного в пункті 2 статі 6, якщо одержувач таких доходів, який є резидентом однієї Договірної Держави, здійснює комерційну діяльність у другій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво і надає в цій другій Державі незалежні індивідуальні послуги через розташовану там постійну базу, і право або майно, у зв`язку з яким одержано доход, дійсно пов`язані з таким постійним представництвом або постійною базою. У такому випадку застосовуються положення статті 7 або статті 14 цієї Конвенції, залежно від обставин (п. 2).

Згідно з п.п. (а) п. 1 ст. 22 (усунення подвійного оподаткування) Конвенції з урахуванням положень законодавства Сполученого Королівства, що стосується звільнення від податку, сплаченого на території за межами Сполученого Королівства, у вигляді кредиту проти податку Сполученого Королівства (які не будуть суперечити головним принципам такого): на податок України, сплачуваний за законодавством України і відповідно до цієї Конвенції прямо або шляхом вирахування з прибутку, доходів або доходів від приросту вартості майна із джерел в Україні, що підлягають оподаткуванню, (за виключенням випадку дивідендів, коли податок в Україні сплачується у відношенні яких підраховується податок України).

Згідно з п.п. (і) ст. 3 Конвенції термін «компетентний орган» означає, у відношенні Сполученого Королівства, Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Колегія суддів зазначає, що судовим розглядом установлено про те, що позивачем подано до суду довідку видану іншим органом «Департаментом по регистрации компаний» (відповідно до перекладу).

Відтак, документу, виданого компетентним суб`єктом права, а саме: Управлінням внутрішніх доходів Сполученого Королівства або його повноважним представником, позивач у своєму розпорядженні в момент виплати доходу нерезиденту не мав. Доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанції позивачем не надано.

За наведених обставин, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, вважає правомірним висновок контролюючого органу про те, що спірна довідка не відповідає вимогам ст.103 ПК України, та не може бути підставою для застосування до правовідносин із виплати доходів нерезиденту відповідних положень Конвенції.

Відтак, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 03.10.2018 року № 3 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 778.119,00 грн., є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу науково-виробничого підприємства «ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД» залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 19 липня 2019 року.