Справа № 826/7453/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7453/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 липня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Літвіна Н.М., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ренесенс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, 10 липня 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подало апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке мотивоване тим, що скаржник, у строк визначений ст. 295 КАС України, вже звертався до суду з апеляційною скаргою. Відповідач зазначає, що повернення такої скарги особі, яка її подала, не позбавляє її права на повторне звернення до суду та зазначає, що звернення учасника справи до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження є підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Нормами ч. 3 вказаної статті передбачено що строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року було прийняте в порядку письмового провадження.

Матеріали справи не містять інформації стосовно дати отримання скаржником даного судового рішення та всупереч вилогам п. 8 ч. 2 та п. 4 ч. 5 ст. 296 КАС України відповідачем у тексті апеляційної скарги такої інформації не зазначено та не надано до суду доказів, що підтверджують дату отримання копії тексту судового рішення.

Однак, враховуючи те, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві 01 квітня 2019 року подавало апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року, суд вважає за необхідне врахувати вказану дату, як дата з якої належить обраховувати початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Тобто, останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року для даного учасника справи є 02 травня 2019 року.

Однак, апеляційну скаргу було подано до суду 10 липня 2019 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду.

Відповідно, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник вже звертався з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишено без руху у зв`язку з недотриманням скаржником вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України та в подальшому ухвалою суду від 16 травня 2019 року повернуто скаржнику.

Разом з тим, своєчасне звернення до суду з вперше поданою апеляційною скаргою та повернення даної скарги судом скаржнику не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та не впливає на перебіг даного строку.

З огляду на зазначені обставини, суд визнає неповажними вказані скаржником у клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд вважає за необхідне звернути увагу також на те, що звертаючись до суду з вдруге поданою апеляційною скаргою відповідачем не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.

У тексті апеляційної скарги міститься клопотання про звільнення від його сплати, яке обґрунтоване тим, що суд повинен враховувати майновий стан сторони, яка подає відповідну заяву. Однак доказів, що підтверджують скрутне майнове становище учасника справи до суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, суд не встановив обставин та умов, за яких відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» може бути здійснено вказані дії.

З огляду на зазначені обставини, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

У відповідності до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом, за подання юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру передбачено сплату судового збору у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

З огляду на те, що предметом позову є зобов`язання відповідача вчинити шість окремих дій, позовні вимоги є шістьма окремими вимогами немайнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складала 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн 00 коп.

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом позивач зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 10572 грн 00 коп. (6 * 1762 грн 00 коп.), а відповідач, звертаючись з апеляційною скаргою - 15858 грн 00 коп. (10572 грн 00 коп. * 1,5 (150 %)).

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 299 КАС України встановлено, що, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідача слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з моменту вручення цієї ухвали протягом якого скаржник має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтовану іншими доводами, надати оригінал документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі та інформацію про дату отримання скаржником копії оскаржуваного ним рішення та доказів, що підтверджують дату отримання копії тексту судового рішення.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) - 899998; номер рахунка - 1055; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 133, 169, 293, 295, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ренесенс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення вказаних недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Н.М. Літвіна