Справа № 682/1732/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1732/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маршал І.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

09 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

за участю:

представника відповідача: Мельник Наталії Петрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року (ухвалене в м. Славута) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області про визнання незаконними та скасування припису та постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області про визнання незаконними та скасування припису та постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

31 травня 2019 року до суду від Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо вимог апеляційної скарги заперечувала, просила суд відмовити в їх задоволенні.

09 липня 2019 року на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшло в електронній формі клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з поломкою автомобіля на шляху прямування до суду.

Представник відповідача щодо задоволення вказаного клопотання поклалась на розсуд суду.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч. 10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

З матеріалів справи встановлено, що 09 липня 2019 року на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 , яке не підписане електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, провідним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду ОСОБА_2 складено відповідну довідку.

Статтею 167 КАС України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Пунктом 7 частини 1 вказаної статті передбачено, що в заяві зазначаються інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Оскільки, заявником не дотримано вимог ч. 10 ст. 44 КАС України, а саме подано клопотання, яке не підписане електронно-цифровим підписом, тому суд в даному випадку застосовує частину другу статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зауважує, що відправником вказаного клопотання є особа - ОСОБА_3 , яка не є стороною у справі, а тому суду не можливо ідентифікувати чи мала вказана особа право вчиняти такі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції неоспорені факти про те, що на підставі розпорядження міського голови №41/2016-р «Щодо удосконалення роботи із здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю», наказу відділу ДАБК від 11.04.2017 року №7 та електронного звернення ОСОБА_4 від 15.03.2017 року, листа управління ДАБІ України у Хмельницькій області від 27.03.2017 року №1022-2/906-17 11.04.2017 року начальником відділу ДАБК виконавчого комітету Славутської міської ради Мельник Н.П. видано направлення на проведення позапланової перевірки.

Згідно вказаного наказу уповноваженими особами, які направлялись на перевірку, визначено: заступника начальника відділу ДАБК та головного спеціаліста відділу ДАБК. Завданням була перевірка законності будівництва та експлуатації на об`єкті будівництва : будівлі та споруди по АДРЕСА_1 . Предмет перевірки - дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт. Строк дії направлення з 18 до 24 квітня 2017 року включно.

24.04.2017 року видано наказ, на підставі службової записки посадової особи відділу щодо необхідності продовження позапланової перевірки, а також направлення про продовження строку проведення перевірки з 26 по 27.04.2017 року включно.

Об`єктом перевірки було приміщення, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , розмір частки - 19/100 частину об`єктів нерухомого майна в складі будівель загальною площею 312,4 кв.м., зазначена частина об`єктів нерухомого майна становить 81/100 частину від будівлі складу площею 387,1 кв.м.

Вказане приміщення складається із : по першому поверху будівлі складу : приміщення площею 54,9 кв.м., кладової - 4,8 кв.м., приміщення - 52,5 кв.м., приміщення - 106 кв.м., приміщення - 24,3 кв.м., приміщення 10,6 кв.м., коридору - 5,4 кв.м., сходової клітки - 7,9 кв.м.; по другому поверху будівлі складу: сходової клітки площею7,9 кв.м., приміщення 11,2 кв.м., приміщення 17,6 кв.м., коридору - 3,4 кв.м., вбиральні - 1,9 кв.м., умивальника - 1,8 кв.м., душової - 2,2 кв.м., що засвідчується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 84097133 від 03.04.2017 року, витягом з Державаного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2013 року № 1593921.

Земельна ділянка під зазначеними будівлями використовується ОСОБА_1 на підставі договору оренди земельної ділянки від 19.09.2015 р.

Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

На підставі рішення виконкому Славутської міської ради від 20.05.2010 року № 161 ОСОБА_5 , як фізичній особі підприємцю надано дозвіл на розміщення об`єктів торгівлі та послуг по АДРЕСА_1 торговельного об`єкту відділу побутової хімії, торговою площею 60 кв.м.

Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.04.2017 року, за результатами перевірки на об`єкті, який розташований за адресою: по АДРЕСА_1 встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 25.03.2013 року № 625 продавцем ТОВ «Україна-Продінвест» передано у власність ОСОБА_8. 19/100 частину об`єктів нерухомого майна в складі будівель загальною площею 312,4 кв.м., зазначена частина об`єктів нерухомого майна становить 81/100 частину від будівлі складу. Земельна ділянка під зазначеними будівлями використовується ОСОБА_1 на праві оренди земельної ділянки.

На час проведення перевірки на зазначеному об`єкті встановлено, що приміщення обладнанні торгівельними вітринами, здійснюється торгівельна діяльність.

Зазначена діяльність проводиться у приміщеннях, які за своїм функціональним призначенням не пристосовані для цього. По факту має місце: експлуатація об`єктів, які не були прийняті в експлуатацію як будівлі торговельні, визначені Державним класифікатором будівель і споруд ДК 18-2000, що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №461; зміна функціонального призначення приміщення з порушенням порядку проведення таких робіт, а саме : проведення реконструкції приміщень з метою зміни їх функціонального призначення без розроблення проектної документації, забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, без документів, що дають право на виконання таких робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що є порушенням ст.ст. 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч.1 ст. 36, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

27 квітня 2017 року уповноваженими працівниками відділу ДАБК виконавчого комітету Славутської міської ради було видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 до 31 липня 2017 року, а при неможливості це зробити - привести приміщення у попередній стан.

02.06.2017 року начальником відділу з питань ДАБК виконавчого комітету Славутської міської ради Мельник Н.П. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 12, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7, 12, 16, 17 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 № 687-ІV передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до ст. ст. 5,7, 8,14,19, 24, 28 Закону України "Про звернення громадян" звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення може бути надіслане з використанням мережі Інтернет засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні мас бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце, проживання громадянина, викладено суть порушеного питання. зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також мас бути зазначено електронну поштову адресу, на яку j заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронною цифровою підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Так відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону № 393/96-ВР законодавцем встановлена заборона відмови в прийнятті та розі ляді звернення: звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому і прийняттю та розгляду .

Крім того, ст. 24 Закону № 393/96-ВР встановлена відповідальність посадових осіб за порушення законодавства про звернення громадян зокрема особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що заявник ОСОБА_4 не могла написати електронне звернення та те, що воно могло бути написане від її імені третіми особами, що прирівнюється до анонімного, оскільки відсутність особи за місце проживання не встановлює такий факт.

Крім того, посилання апелянта на те, що належність електронного звернення ОСОБА_4 , не встановлена, а отже таке звернення не може слугувати підставою для проведення перевірки, оскільки орган державного будівельного контролю не довів, що вищевказане звернення належить ОСОБА_4 , та не наполягав на її допиті як свідка, є безпідставним та не обгрунтованим, оскільки діяльність органів державного архітектурно -будівельного контролю чітко регламентована законодавством України, згідно якого на них не покладено функції щодо перевірки належності звернень тим особам, які зазначені як заявники, а також доведення даної обставини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що електронне звернення ОСОБА_4 , відповідало вимогам, встановленим Законом України "Про звернення громадян", оскільки оформлене належним чином і подане у встановленому порядку і згідно вищевказаного Закону підлягало обов`язковому прийняттю та розгляду.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно проведення перевірки відповідачем поза межами встановленого у наказі строку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 ( в редакції чинній на час проведення перевірки), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом ( п. 5).

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки ( п.7).

Згідно ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

З матеріалів справи встановлено, що 11.04.2017 року начальником відділу ДАБК Мельник Н.П. було видано направлення на проведення перевірки ОСОБА_1 .

Строк проведення перевірки визначено у направленні та становив 5 робочих днів - з 18.04.2017 року по 24.04.2017 року включно.

Підставою для видачі наказу - були норми ч.ч. 4,5 ст.2, ст.7 Закону №877-V та з`ясування посадовими особами відділу ДАБК інформації про співвласників об`єкта нерухомого майна в складі будівель, фізичних осіб та юридичної особи.

Закон № 877-V визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду. їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність субєктів господарювання під час здійснення державною нагляду.

Суд зауважує, що ч.4,5 ст.2,7 вищевказаного Закону встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно - будівельного контролю у встановленому цим Законом порядку і урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах із покладенням на органи держархбудконтролю обов`язків із забезпечення дотримання вимог сг. ст. 1. 3. ч. ч. 1-4. 6-8. абз. 2 ч. 10. ч. ч. 13. 14. сг. 4. ч. ч. 1-4 сі. 5. ч. З сг. 6. ч. ч. 1-4 іа 6 ст. 7. сі. сі. 9. 10. 19, 20. 21. ч. ч. 3 ст. 22 цього Закону.

З метою проведення перевірки на об`єкті, який належить на праві спільної часткової власності і фізичним особам, і юридичній особі, відділом ДАБК застосовано у сукупності положення Порядку 553, Законів №3038- VІ та №877 - V, в результаті чого видало наказ, на підставі якого оформлено направлення на проведення заходу державного нагляду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 24.04.2017 року від уповноваженої посадової особи відділу, яка проводила вищевказану перевірку, надійшла службова записка (копія міститься в матеріалах справи) щодо необхідності і продовження позапланової перевірки па 2 робочих дні.

На підставі наведеного, 24,04.2017 року відповідачем видано наказ та направлення про продовження строку проведення перевірки з 26 по 27.04.2017 р. включно (копії долучені до матеріалів справи).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень позивача щодо порушення відповідачем строків проведення перевірки.

Суд також критично оцінює доводи апелянта щодо протиправності дій відповідача під час проведення перевірки, так як жодних підготовчих та будівельних робіт в приміщенні, що належить їй на праві власності вона не проводила, з огляду на наступне.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.2 Порядку-виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого Постановою № 466. п.п. 3.2.3.6. 3..21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» встановлено, що видами будівництва виключно є: нове будівництво, реконструкція. капітальний ремонт. реставрація, технічне переоснащення об`єкта будівництва.

Реконструкція - це перебудова об`єкта будівництва, що передбачає у тому числі і зміну його функціонального призначення, повне або час і коне збереження елементів несучих і огороджу вальних конструкцій та призупинення на чає виконання робіт експлуатації об`єкта або його частини за умови його автономності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2013 р. товариством з обмеженою відповідальністю «Україна-Продінвест» передано у власність ОСОБА_6 частину будівель площею 312.4 кв.м. що становить 19/100 частин від усіх об`єктів нерухомого майна в складі будівель, та становить 81/100 частину від будівлі складу.

Земельна ділянка під зазначеними будівлями використовується ОСОБА_1 на підставі договору оренди земельної ділянки від 19.09.2015 року.

Право власності ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна в складі будівель на земельну ділянку зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно 25.03.2013 року та 19.09.2015 року.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 придбала та зареєструвала право власності на вищевказану частину будівель, що розташована за адресою АДРЕСА_1 як приміщення складу і додаткові технічн приміщеннями при цьому позивач їх використовує саме для здійснення торговельної діяльності, що стверджується матеріалами долученими до акта перевірки. Крім того, вказане також не спростовується ОСОБА_7 ..

Під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що на час проведення перевірки уповноваженими посадовими особами відділу з і питань державного архітектурно будівельного контролю на зазначеному об`єкті встановлено, що приміщення обладнані торгівельними вітринами, де здійснюється торговельна діяльність.

З наведеного слідує, що в даному випадку відбулась зміна функціонального приміщення «складу» на «будівлю торговельну», оскільки торгова діяльність позивачем здійснюється у приміщеннях, які за своїм функціональним призначенням не пристосовані для цього.

Щодо тверджень апелянта проте, що Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" до неї застосовуватись не може та що перевірка проведена безпідставно, оскільки вона як власник нерухомого майна є фізичною особою, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» (Закон №687-XIV) передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно положень п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до Закону України «Про регулюванням містобудівної діяльності» суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

З урахуванням наведених норм та встановлених у справі обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом містобудування, оскільки позивачем здійснено зміну функціонального призначення належного їх приміщення без достатніх на те правових підстав.

Тому, враховуючи, що об`єкт, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності фізичним та юридичним особам, тому відповідачем дотримано вимог закону при проведенні позапланової перевірки.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Колегія суддів також зазначає, що в п. 23 рішення "Проніна проти України" Європейського суду з прав людини вказав, що "п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення".

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що решта доводів апеляційної скарги не спростовують правомірності прийнятого рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні позивачем норм процесуального права, а відтак підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Крім того, суд зауважує, що у відповідності до вимог ч.3 ст.241 КАС України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Водночас, суд першої інстанції не зважаючи на вказані положення КАС України, за наслідком розгляд справи прийняв постанову, що не відповідає вимогам ст. 241 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскільки Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 21 лютого 2019 року було прийнято законне та обґрунтоване судове рішення, тому воно не може бути скасоване лише з формальних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 липня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.