Справа № 820/2896/17
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року

Київ

справа №820/2896/17

адміністративне провадження №К/9901/11128/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Калашнікової О.В.,

суддів - Білак М.В., Губської О.А.

розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 820/2896/17

за позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді: Тітова О.М., суддів: Бадюкова Ю.В., Старосєльцевої О.В.) та на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Любчич Л.В., суддів: Спаскіна О.А., Сіренко О.І.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2017 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. (надалі - відповідач), в якому просив визнати протиправними бездіяльність та зобов`язати вчинити дії.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., яка проявилась у незабезпеченні неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді, нездійсненні заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом та Законом.

Зобов`язано Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. вчинити дії щодо виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року № 820/2691/16 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавської області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року, у спосіб та в порядку, встановлені виконавчим документом та Законом.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят ) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

3. Рішення судів мотивовані тим, що відповідач всупереч вимогам статті 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» не звернувся до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

4. Суди зазначили, що відповідачем не дотримано порядку при винесенні постанови в разі повторного невиконання рішення суду боржником, та не направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. 29 січня 2018 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

6. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року, та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

7. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача у справі):

8.1. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог, та прийняти нову постанову про відмову позові.

8.2. Скаржник посилається на те, що доводи позивача про бездіяльність державного виконавця є безпідставними, оскільки державним виконавцем вживалися заходи які вчиняються при виконанні рішень зобов`язального (немайнового) характеру.

8.3. Також скаржник вказує, що боржник не перешкоджає виконанню рішення, однак для боржника є незрозумілим зміст належного для виконання рішення, тому він звернувся до суду з заявою про роз`яснення судового рішення.

9. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу (позивач у справі):

9.1. ОСОБА_1 зазначає, що виконання рішення суду про поновлення його на посаді підлягало негайному виконанню, а державний виконавець допустив протиправну бездіяльність та не забезпечив ефективне і своєчасне, в повному обсязі виконання вказаного рішення, чим порушив права та інтереси позивача.

9.2. Також вказує, що відповідачесм всупереч Закону України «Про виконавче провадження» не направлено до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення посадовими особами Державної екологічної інспекції України кримінального правопорушення.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року, позов ОСОБА_1 про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України № 172-0 від 13 травня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року та стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2016 року по 02 червня 2016 року в розмірі 3 332,28 грн.

11. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплаті середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

12. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. від 21 червня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51481990 з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року № 820/2691/16 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року.

13. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. 10 серпня 2016 року до Державної екологічної інспекції України направлено вимогу про невиконання рішення суду.

14. 23 січня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання судового рішення.

15. 27 березня 2017 року відповідачем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі 10200,00 грн.

16. Заступником Директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевською І.І. 14 квітня 2017 року винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, на підставі якої було скасовано постанову про накладення штрафу від 27 березня 2017 року.

17. Відповідач 20 квітня 2017 року направив боржнику вимогу № 460/20 про невиконання рішення суду.

18. 18 серпня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В винесено постанову про накладення штрафу на 10200,00 грн.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

19. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

20. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21. Відповідно до підпункту четвертого пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

25. Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами

26. Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

27. Пунктом 18 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право виконавця вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

28. Частиною четвертої цієї ж статті встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

29. Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

30. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина перша статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

31. Відповідно до частини другої статті 64 цього Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

32. Частиною третьої цієї ж статті встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

33. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (абзац 2 частини третьої статті 64 Закону України «Про виконавче провадження»).

34. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (абзац 3 частини третьої статті 64 Закону України «Про виконавче провадження»).

35. Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

36. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

37. Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

38. Частиною першою статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

39. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

40. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

41. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

42. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

43. Виходячи з наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час виконання рішень немайнового характеру надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення.

44. У разі якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

45. Судами попередніх інстанцій встановлено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В., при повторному невиконанні боржником рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді, винесено постанову про накладання штрафу у подвійному розмірі, в сумі 10200,00 грн., однак всупереч вимогам статті 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» не направлено звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

46. Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що під час винесення постанови про повторне невиконання боржником без поважних причин рішення, виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та обов`язково повинен звернутись до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

47. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень норм процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

48. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VI. Судові витрати

49. З огляду на результат касаційного розгляду суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року у справі № 820/2896/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О. В. Калашнікова,

М. В. Білак,

О. А. Губська

Судді Верховного Суду