Справа № 160/5386/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 липня 2019 року Справа № 160/5386/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області (50079, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Бірюзова, буд. 2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, яка виявилася у порушенні правового режиму розгляду його заяви від 28.08.2018 року і не забезпеченні принципів ст. 3, 34, 68 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, яка виявилася у зміні аналізу стану злочинності в державі, перешкоді відкритті належного провадження для захисту його прав;

- зобов`язати окремим пунктом рішення Тернівське відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області протягом 15-ти днів індивідуальним актом гарантувати його право відповідно до ст. 3, 22, 34 Конституції України та надати документи згідно заяви від 28.08.2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, яка виявилася у невжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 28.08.2018 року та зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено згідно ст. 249 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року вищезазначена позовна заява була залишена без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви у 10 денний строк з дня отримання ухвали про залишення без руху, а саме а саме надати до суду:

- документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 3072 грн. за наступними банківськими реквізитами: отримувач УК у Чечелівському районі міста Дніпра; Код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; Рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998 або надати відомості про інші доходи чи їх відсутність;

- уточнену позовну заяву, в якій четверту вимогу викласти чітко, з зазначенням порушених норм закону чи іншого нормативно-правового акту та обгрунтувати належними доказами, а також визначити в чому саме полягає бездіяльність відповідача;

- заяву про поновлення строку звернення з позовом до суду з належним обгрунуванням поважності та доказами причин його пропуску.

Ухвала суду від 13 червня 2019 року отримана позивачем 02 липня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

15.07.2019 року позивач надав через канцелярію суду заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, в якій надає обгрунтування допущених недоліків, визначених ухвалою суду від 13.06.2019 року. Проте, дослідивши вищевказану заяву позивача про усунення недоліків та його доводи, суд зробив висновок, що позивач усунув недоліки не повністю з наступних підстав.

На вимогу суду надати заяву про поновлення строку звернення з позовом до суду з належним обгрунуванням поважності та доказами причин його пропуску, позивач в своїй заяві від 15.07.2019 року зазначає, що суд оціннює дати отримання ухвал, дати подання на них апеляційних скарг і строку реагування, викидає термін з моменту подання заяви по справі №215/5038/18 до дати з якої суд надає право на повторне звернення, саме строк з 31.10.18 р. по 20.05.19 р. важається, як поважна причина пропуску строку звернення до суду і який по суті з цих причин не перевищує 6 місяців для подання повторного позову, що не повинно перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, що відповідає ст. 3, 22, 64 Конституції України, ст. 118, 119 КАС України.

Однак, суд не може вважати цю вимогу виконаною позивачем, оскільки він посиляється на дату подання апеляційних скарг і строку реагування, неврахування терміну з моменту подання заяви по справі №215/5038/18, але доказів суду на підтвердження пропуску строку звернення до суду не надає.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС УКраїни).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст. 77 КАС України).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (ч.2 ст. 79 КАС України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 80 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

На вимогу суду викласти чітко та обгрунтувати належними доказами четверту позовну вимогу, з зазначенням порушених норм закону чи іншого нормативно-правового акту та обгрунтувати належними доказами, а також визначити в чому саме полягає бездіяльність відповідача позивач зазначає, що заява від 28.08.18 р. не розглядалася відповідно до Закону України «Про звернення громадян», бо не була застосована належна правова процедура. А саме, відповідно до законодавства під належною обґрунтованою відповіддю, розуміється порядок ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», який кожна установа тлумаче на свій лад, без додержання принципів, правових та організаційних засад державної служби, а саме, державний службовець зобов`язаний запобігати виникненню конфлікту інтересів під час проходження державної служби. Процедура складення відповіді згідно з ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» має важливу складову за підсумком якої складається нормотивно-правовий акт і саме це вказує на те, що відповідач повинен дотримуватись саме цих вимог Закону України «Про звернення громадян», який зазначає, що нормотивно-правовий акт виноситься тільки за результатами розгляду звернення. Якщо звернення не розглядається, то акт відсутній відповідно до законодавства, саме до цього допущена бездіяльність.

В позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.4,5 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками.

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства, (п. 57).

Позивач не надає жодних доказів бездіяльності відповідача, лише викладає обставини, які спричинили, на думку позивача, порушення його прав та інтересів. Натомість, він просить, щоб суд сам витребував усі необхідні докази у відповідача на підтвердження порушених прав та інтересів позивача. Проте, суд зазначає, що на стадії залишення позовної заяви без руху через невідповідність її статтям 160, 161, 172 КАС України суд не витребовує ті докази, які зобов`язаний позивач надати на підтвердження обставин порушення його прав та інтересів.

Крім того, позивач не зазначає, який саме закон чи нормативно-правовий акт, вимоги яких він вважає порушеними і обгрунтування, яке саме його право чи інтерес порушене. Суд наголошує на тому, що стаття 160 КАС України встановлює, що позовні вимоги повинні мати чіткий зміст, а от саме який - це право позивача, суд не може сам визначати зміст позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до ч.2 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Позовну заяву подано від імені ОСОБА_1 , проте, документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності вказаної особи до матеріалів позовної заяви не долучено (копія паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу позивача), у зв`язку з чим, у суду відсутня можливість ідентифікувати особу підписанта поданого адміністративного позову та з`ясувати факт наявності в нього адміністративної процесуальної дієздатності.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності.

Враховуючи, що позивачу було надано достатньо часу для усунення недоліків позовної заяви, останній не повністю усунув вказані в ухвалі суду від 13.06.2019 року недоліки, відсутні докази на підтвердження факту наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

На підставі зазначеного, керуючись статтями 169, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області (50079, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Бірюзова, буд. 2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук