Справа № 546/222/17
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 546/222/17
номер провадження 2-а/546/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кумечка І.В. ,

представника відповідача Дерябіної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №546/222/17 за позовом ОСОБА_1 до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос», про визнання відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.07.2017 (а.с. 107 т.1), просив:

- визнати протиправною відмову відповідача від 15 лютого 2017 року за № 24/Б-02 в призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати відповідача призначити та нарахувати пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 вересня 2016 року;

- витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки працював на різних підприємствах протягом повного сезону у виробництві сільськогосподарської продукції, його трудовий стаж є достатнім для призначення пенсії за віком, що підтверджується записами у трудовій книжці. Рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії вважає протиправним, оскільки грубо порушує його право, передбачене ст. 46 Конституції України на соціальний захист у старості, та суперечить вимогам ст. 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

14.03.2017 відкрито провадження у справі.

22.03.2017 від відповідача надійшли письмові заперечення на позов, у яких відповідач позов не визнав, бо вважає позовні вимоги передчасними, оскільки позивач не звертався до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою відповідного зразка про призначення йому пенсії, та відповідно йому не було відмовлено у призначенні пенсії. Лист від 15.02.2017 не є рішенням про відмову у призначенні пенсії. Відповідне рішення відповідачем не приймалось. Позивач звернувся із заявою довільної форми про надання роз`яснень, тому його заява була розглянута, як звернення громадян та йому надано роз`яснення про необхідність звернення до ТОВ «Колос» для отримання довідки про підтвердження пільгового стажу, так як надана позивачем довідка містить суперечності щодо адреси місцезнаходження підприємства, а тому викликає сумніви у пенсійного органу. Подання документів для призначення пенсії здійснюється у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для цього пенсіонер звертається із відповідною заявою і додає до неї відповідні документи. ОСОБА_1 на даний час не звертався до відповідача із відповідною заявою, тому у відповідача не виникло обов`язку у призначенні позивачу пенсії.(а.с.33 т.1).

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.11.2017 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 22.08.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.11.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи зазначені судові рішення, Касаційний адміністративний суд зазначив, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку. Проте, позивач із заявою про призначення (перерахунку) пенсії до Управління Пенсійного фонду України не звертався та передбачені законодавством документи не надавав. Заява від 06 лютого 2017 року, у якій позивач просив надати йому письмові роз`яснення по оформленню документів ТОВ «Колос» та пояснити відмову у прийнятті документів, не є заявою про призначення (перерахунку) пенсії. Вказана заява, за своїм змістом, є зверненням громадянина, яке передбачене Законом України «Про звернення громадян» та потребує надання письмової відповіді, але не передбачає вирішення питання про призначення пенсії.

Колегія суддів не погодилась з вказаними висновками судів першої та апеляційної інстанцій та вважає їх передчасними, оскільки відповідно до листа Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 15.02.2017 №24/Б-02 Пенсійним органом зазначено, що позивач звертався до управління 02 лютого 2017 року для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, як тракторист. Також повідомлено, що подана позивачем довідка не була оформлена згідно вимог чинного законодавства, так як фактичне місце реєстрації ТОВ «Колос» м. Полтава, вул. Визволення, 22, а у довідці зазначена адреса с. Онищенки Решетилівського району. Тому позивачу необхідно звернутись до керівництва підприємства для отримання належним чином завірених документів і питання призначення пенсії буде вирішено.

Проте, суди попередніх інстанцій не перевірили факт звернення позивача до органів Пенсійного фонду 02 лютого 2017 року, як зазначено у вказаному листі відповідача, зміст заяви, яка ним подавалась, результати розгляду вказаної заяви.

В матеріалах справи наявна копія власноручної заяви позивача від 02 лютого 2017 року (вх.№24Б-02 від 02 лютого 2017 року), в якій він просив призначити пільгову пенсію як трактористу (а.с.11 т.2). Проте, судом апеляційної інстанції вказаний доказ не досліджений. Крім того, як свідчать матеріали справи, Решетилівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області у поясненнях на апеляційну скаргу також вказувало, що 02 лютого 2017 року позивач звертався в усному порядку з приводу оформлення пенсії за віком, як тракториста та консультування щодо первинних документів. Із письмовою заявою ОСОБА_1 звернувся 06 лютого 2017 року, в якій просив надати роз`яснення по оформленню документів ТОВ «Колос» і пояснити відмову у прийнятті документів. Проте, судом апеляційної інстанції вказаним доводам відповідача також не надано будь-якої оцінки.

Під час нового розгляду судам слід врахувати вищенаведене та прийняти законне та обґрунтоване рішення за результатами повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, зокрема, перевірити факт звернення позивача до органів Пенсійного фонду 02 лютого 2017 року, зміст заяви, яка ним подавалась, результати розгляду вказаної заяви.

28.09.2018 дана справа надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області.

У зв`язку з відсутністю у суді суддів автоматизований розподіл справи між суддями був неможливим, що підтверджується відповідним протоколом (а.с.121 т.2).

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19 до Решетилівського районного суду Полтавської області з 06.02.2019 відряджена суддя Лизенко І.В., тому 19.02.2019 проведено повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатами якого справу передано на розгляд судді Лизенко І.В.

Ухвалою судді від 13.03.2019 справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 14.05.2019.

02.05.2019 позивачем подано заяву про стягнення судових витрат в порядку ч.7 ст.139 КАС України, згідно якої позивач повідомив про стягнення судових витрат з відповідача, які складаються з витрат на правничу допомогу (а.с. 134 т.2).

14.05.2019 до суду надійшло клопотання позивача про стягнення судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21950 грн., яка надавалась позивачу його представником - адвокатом Кумечком І.В. під час розгляду цієї справи у судах першої, апеляційної, касаційної інстанції та під час нового судового розгляду. До клопотання додано копію договору №49 про надання правової допомоги, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 13.05.2019, копію квитанції від 13.05.2019 на суму 21950 грн. (а.с.135-144 т.2).

14.05.2019 почато судовий розгляд та оголошено перерву для виклику свідків на 13.06.2019.

13.06.2019 судом проведено допит свідків, дослідження письмових доказів та оголошено перерву на 18.07.2019 у зв`язку з витребуванням оригіналу доказу для огляду, а також у зв`язку з викликом позивача для надання пояснень.

12.07.2019 від відповідача надійшло клопотання про відмову у задоволенні витрат на правову допомогу адвоката або зменшення їх розміру, у якому представник відповідача посилається на не співмірність розміру витрат на правову допомогу складності справи, яка є малозначною, а також витраченому адвокатом часу, який зафіксовано в журналах судових засідань, та часу, витраченого на складання документів, вважаючи вказані позивачем показники завищеними (а.с.244-249 т.2).

17.07.2019 до суду надійшло клопотання представника позивача про приєднання акту додаткових витрат на правову допомогу, згідно якого витрати, понесені позивачем додатково, склали 4450 грн. (а.с.271-275 т.2).

18.07.2019 у судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про відмову у задоволенні витрат на правову допомогу, у якому відповідач заперечив проти додаткових витрат, пославшись на не співмірність вартості послуг, а також на те, що клопотання позивача від 14.05.2019 з додатками відповідачем не отримано. З цим клопотанням представник відповідача ознайомився під час ознайомлення з матеріалами справи.

Ця справа предметно підсудна Решетилівському районному суду Полтавської області як місцевому адміністративному суду на підставіпп.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017, згідно якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що провадження у цій справі відкрито Решетилівським районним судом до набрання чинності КАС України у новій редакції, та постанову суду, ухвалену за результатами розгляду справи, скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, то згідно пп.10 п.1 Розділу VII Перехідних положень КАС України підстави для передачі справи на розгляд окружного адміністративного суду відсутні.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснивши, що має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку, тому у жовтні 2016 року звернувся до відповідача з приводу призначення пенсії, йому пояснили які саме документи слід для цього надати. Після цього двічі звертався до пенсійного органу, двічі писав заяви, однак йому відмовлено. Дати своїх звернень не пам`ятає. Коли зібрав усі документи, то подав їх у Решетилівське ОУПФ. Спочатку працівник їх прийняла, внесла якісь дані до комп`ютера, потім покликала його та повернула документи. При цьому він писав заяви та розписувався у журналі. Копію заяви, яку він надав суду, він отримав, здається, поштою від пенсійного органу. Не пам`ятає, звідки має цю копію.

Після надання позивачу для огляду копій заяв від 02.02.2017 (а.с.179 т.1) та від 06.02.2017 (а.с.16 т.1) позивач спочатку зазначив, що заява від 02.02.2017 написана та підписана, здається, не ним, потім підтвердив, що написав цю заяву власноруч. Не зміг пояснити, чому у цій заяві його по батькові вказано « ОСОБА_1 », тоді як він « ОСОБА_1 ».

Повідомив, що оригіналу цієї заяви (або копії заяви з оригіналом штампу про її отримання пенсійним органом) він не має, бо втратив, так як не знав, що все треба збирати.

Заява від 06.02.2017 написана ним. Підтверджує, що за надання правової допомоги сплатив своєму представнику більше 25 000 грн.

Представник позивача наполягав на задоволенні позову та зазначив у вступному слові, що позивач має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на підставіп. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як тракторист, безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, що підтверджується записами у його трудовій книжці. При цьому, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише за її відсутності слід надавати додаткові уточнюючі довідки. Вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачеві у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку. Заява про призначення пенсії від 02.02.2017 прийнята і розглянута. Відповідь від 15.02.2017 не носить консультативний характер, а є відпискою. 06.02.2017 позивач звертався вже із заявою про надання роз`яснень. Вважає, що відповідачем у листі від 15.02.2017 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії. Факт подання позивачем 02.02.2017 заяви про призначення пенсії підтверджується, окрім копії цієї заяви, ще змістом листа відповідача від 15.02.2017, у якому вказано, що позивач звертався до управління 02 лютого 2017 року для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, як тракторист, а також наявністю виправлень у графі «результати розгляду, дата відповіді» за наслідками звернення ОСОБА_1 02.02.2017, зареєстрованого в журналі обліку особистого прийому громадян Решетилівського ОУПФ. Так, внесено запис «проведено консультацію», однак вбачається, що цей запис внесено внаслідок виправлення попереднього.

Представник відповідача позов не визнала та надала пояснення, аналогічні викладеному в письмових запереченнях, наголосивши на тому, що позивач звертався до управління 02.02.2017 усно за консультацією. Факт його звернення зареєстровано у журналі особистого прийому громадян за №312 від 02.02.2017. Заяву про призначення пенсії, в тому числі невстановленого зразка, позивач не подавав. Йому було усно роз`яснено про наявність недоліків у документах, а саме про невідповідність уточнюючої довідки про характер роботи, виданої ТОВ «Колос», так як адреса підприємства не відповідає юридичній адресі ТОВ «Колос». 06.02.2017 позивач звернувся із письмовою заявою про надання роз`яснень, на яку 15.02.2017 надано відповідь. У цьому листі вказано щодо звернення позивача 02.02.2017, так як позивач звертався 02.02.2017 та 06.02.2017 з цього ж питання.

Додатково представник відповідача усно та письмово (додаткові пояснення від 13.06.2019 та від 10.07.2019, а.с.205-207, 253-255 т.2) пояснила, що факт звернення позивача 02.02.2017 із письмовою заявою про призначення пенсії спростовується наступним.

У разі наявності такого звернення воно б було зафіксовано у Журналі реєстрації звернень громадян із номенклатурним номером 02-27. Однак у вказаному журналі за 02.02.2017 міститься лише єдиний запис відносно звернення ОСОБА_5 за вхідним номером 22/Б-02.

Твердження сторони позивача про те, що заяву ОСОБА_1 від 02.02.2017 зареєстровано за вхідним номером 24/Б-02 саме 02.02.2017, не відповідає дійсності, оскільки такого реєстраційного номера за 02 лютого 2017 року в журналі немає. Управлінням 06 лютого 2017 року здійснено реєстрацію звернення ОСОБА_6 за вхідним номером 23/Г-02; 06 лютого 2017 року - реєстрацію звернення ОСОБА_1 за вхідним номером 24/Б-02. Вхідний номер 24/Б-02 не міг бути присвоєний зверненню за 02 лютого 2017 року, оскільки це б порушило порядок фактичного та послідовного здійснення реєстрації звернення громадян.

Журнал реєстрації звернень громадян прошитий та пронумерований, скріплений печаткою управління, що свідчить про неможливість внесення до нього будь-яких змін. З огляду на попередні записи, які містяться у цьому журналі, здійснити реєстрацію заяви позивача за номером 24/Б-02 саме 02 лютого 2017 року є абсолютно неможливим. Штамп на заяві позивача від 02.02.2017 управлінням не проставлявся, оскільки такий штамп ставиться виключно у тому випадку, коли здійснюється прийом та реєстрація заяви громадянина. Окрім того, у разі проставлення такого штампу на копії заяви позивача, вона б містила оригінальний відтиск штампу, а не світлокопію.

Запис у Журналі особистого прийому громадян щодо реєстрації усного звернення позивача 02 лютого 2017 року дійсно містить виправлення у графі «результати розгляду, дата відповіді», однак цей журнал не є журналом суворої звітності. Можливо було внесено виправлення через допущену помилку.

Окрім того, пояснила, що вперше зареєстровано звернення щодо призначення пенсії ОСОБА_1 18.10.2016. Звернення надійшло від Решетилівської районної державної адміністрації, куди на прийом звернувся позивач. Решетилівській РДА та позивачу направлено відповідь на це звернення із роз`ясненням переліку документів, необхідних для призначення пенсії. Після цього позивач звернувся усно 02.02.2017 та йому було надано усну консультацію, а потім 06.02.2017 - із заявою про надання роз`яснень. 15.02.2017 надано письмову відповідь на усне звернення від 02.02.2017 та на письмову заяву від 15.02.2017.

У Журналі реєстрації звернень громадян у колонці «вид звернення, форма та ознака надходження» щодо заяви ОСОБА_1 від 06.02.2017 (п/п 24 від 06.02.2017) вказано «заява повторно особисто», бо первинне звернення позивача з питань призначення пенсії було 18.10.2016 через Решетилівську РДА.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду згідно абз. 2 ч.4 ст.124 КАС України, оскільки за юридичною адресою третя особа не розшукана. Окрім того, в матеріалах справи наявна заява представника ТОВ «Колос» про розгляд справи за його відсутності (а.с.74 т.1).

Суд, вислухавши сторони, покази свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач 02 лютого 2017 року звернувся до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призначення пенсії та згідно запису в Журналі обліку особистого прийому громадян №312 від 02.02.2017 йому надано консультацію, що підтверджується витягом з цього журналу, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с.257 т.2).

06 лютого 2017 року позивач звернувся із письмовою заявою від 06.02.2017, у якій просив надати йому роз`яснення по оформленню документів ТОВ «Колос» і пояснити відмову у неприйнятті документів до управління пенсійного фонду, що підтверджується засвідченою позивачем копією заяви (а. с. 189 т.2) та визнано відповідачем.

Ця заява зареєстрована відповідачем у Журналі реєстрації звернень громадян за вхідним номером 24/Б-02 від 06.02.2017, що підтверджується витягом із цього журналу, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с.258-260 т.2).

До вказаної заяви позивач додав: довідку від 19 вересня 2016 року № 17 про перейменування колгоспу «Дружба»; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 19 вересня 2016 року №20; відомість про кількість вироблених трудоднів (людиноднів); трудову участь в колгоспному виробництві від 19 вересня 2016 року № 19; довідку від 18 вересня 2016 року № 18 про те, що ОСОБА_1 з 10 травня 1988 року по 31 березня 2003 року працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві, що підтверджується копією наданого відповідачем матеріалу розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.02.2017, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а. с. 120-123 т.1).

Листом від 15 лютого 2017 року №24/Б-02 Решетилівське ОУПФУ Полтавської області надало позивачу відповідь на його заяву, в якому зазначено, що 02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, як тракторист, йому було повідомлено, що для визначення права на даний вид пенсії необхідна довідка, що уточнює періоди роботи трактористом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, протягом польового сезону, а також вказано на недоліки у документах та рекомендовано звернутись до керівництва ТОВ «Колос» для отримання належним чином завірених документів, що підтверджується наданою відповідачем копією цього листа (а. с. 124 т.1).

Згідно записів у трудовій книжці щодо періоду роботи в ТОВ «Колос», з 10.05.1988 позивач прийнятий членом колгоспу ім. Фурманова та прийнятий на роботу механізатором; 26.02.2000 колгосп ім. Фурманова перейменовано у зв`язку з реорганізацією у ПСП «Колос»; 20.04.2001 ПСП «Колос» перейменовано у ТОВ «Колос» згідно Статуту; 19.11.1992 позивач переведений трактористом в с.с. «Колос»; 26.02.2000 переведений трактористом в ПСП «Колос»; 20.04.2001 переведений трактористом в ТОВ «Колос»; 31.03.2003 - звільнений за згодою сторін, ст. 36 КЗпП України, що підтверджується засвідченою позивачем копією трудової книжки (а.с.161-174 т.2).

Свідок ОСОБА_8 , який згідно копії його трудової книжки (а.с.70-72 т.1) працював у ТОВ «Колос» (до реорганізації, розукрупнення - колгосп «Дружба», колгоспі ім. Фурманова, ПСП «Колос») з 09.09.1976 по 31.03.2003, у судовому засіданні повідомив, що працював у ТОВ «Колос» разом з позивачем трактористом. У сезон працювали по 11-12 годин на добу, тобто повний робочий день, відпустки без збереження заробітної плати не брали, неповних робочих днів не було. Весь час були задіяні у сільськогосподарських роботах.

Свідок ОСОБА_9 , який згідно копії його трудової книжки (а.с.61-66 т.1) працював у ТОВ «Колос» (до реорганізації - колгоспі ім. Фурманова, ПСП «Колос») з 04.04.1987 по 31.03.2003, у судовому засіданні пояснив, що працював у ТОВ «Колос» разом з позивачем. Позивач працював трактористом, комбайнером, був задіяний у сільськогосподарських роботах, працював повний робочий день, а в сезон - понаднормово.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (зі змінами від 07 липня 2014 року) (далі - Порядок № 22-1).

Згідно п.1.1 вищевказаного Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно п. 4.1. Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Додатком 2 до Порядку № 22-1 передбачено форма заяви про призначення/перерахунок пенсії та Розписки-повідомлення, у якій фіксується перелік документів, доданих до заяви.

До заяви встановленого зразка додаються документи, передбачені Розділом ІІ Порядку №22-1.

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стороною позивача не надано доказів на підтвердження факту звернення позивача до пенсійного органу з письмовою заявою про призначення пенсії (встановленого зразка або у довільній формі), в тому числі, з письмовою заявою 02 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Світлокопія заяви позивача від 02.02.2017 про призначення пенсії, яка містить, в тому числі, світлокопію відтиску штампу Решетилівського ОУПФ про її прийняття під №24/Б-02, вперше була подана до суду апеляційної інстанції у якості додатку до апеляційної скарги (а.с.174 т.1).

Відповідачем ставиться під сумнів факт подання цієї заяви до Решетилівського ОУПФ та факт проставлення ним штампу про її отримання.

Частиною 6 ст. 94 КАС України передбачено, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Позивач повідомив суду, що оригіналу заяви від 02.02.2017 (тобто копії цієї заяви з оригінальним відбитком штампу про отримання відповідачем) він не має. У зв`язку з цим судом не ставилось питання про витребування оригіналу доказу.

Внаслідок відсутності оригіналу доказу - заяви позивача від 02.02.2017 з оригінальним відбитком штампу про отримання відповідачем під №24/Б-02, суд не може взяти копію цієї заяви до уваги.

Окрім того, наданими відповідачем доказами спростовується факт звернення позивача 02.02.2017 із письмовою заявою про призначення пенсії.

Так, Журнал реєстрації звернень громадян із номенклатурним номером 02-27 містить лише єдиний запис за 02 лютого 2017 року відносно звернення ОСОБА_5 за вхідним номером 22/Б-02.

Наступний за порядком запис має номер 23/Г-02 за 06 лютого 2017 року відносно звернення ОСОБА_6

За номером 24/Б-02 міститься запис про звернення 06 лютого 2017 року ОСОБА_1 .

Зазначене встановлено судом із витягу з Журналу реєстрації звернень громадян та наданого суду для огляду його оригіналу, який прошитий та пронумерований, скріплений печаткою управління (а.с.258-260 т.2).

Окрім того, позивач у судовому засіданні пояснив, що здавав документи та писав заяву в один день зі знайомим йому ОСОБА_10 , дату не пам`ятає. Але документи йому повернули.

Журнал особистого прийому громадян з номенклатурним номером 02-21 містить запис №312 за 02 лютого 2017 про звернення ОСОБА_1 , де у колонці «порушення питання» вказано «за віком (тракт.), консульт. перев. докум.», у колонці «результати розгляду, дата відповіді» зазначено «проведено консультацію». Однак запис «проведено консультацію» здійснено внаслідок виправлення іншого запису (а.с.256-257 т.2, оригінал Журналу, витребуваний судом для огляду).

Матеріал за №24/Б-02 від 06.02.2017, складений відповідачем за зверненням ОСОБА_1 , містить заяву позивача від 06.02.2017 про надання роз`яснень з приводу призначення пенсії, копії уточнюючих довідок, виданих ТОВ «Колос», та лист Решетилівського ОУПФ від 15.02.2017 (а.с. (а.с. 120-123 т.1, 261-262 т.2, оригінал матеріалу, наданий суду для огляду).

З огляду на те, що судом не взята до уваги копія заяви від 02.02.2017 №24/Б-02 через відсутність оригіналу доказу, аналізуючи пояснення позивача з приводу подання заяви від 02.02.2017, а також наведені вище докази, суд, враховуючи, що позивач не зміг взагалі пояснити обставини подання цієї заяви та отримання ним екземпляру заяви з відбитком штампу про отримання, а стверджував чітко лише про те, що писав дві заяви, однак не зміг пояснити які саме, суд приходить до висновку про недоведеність факту звернення позивача 02.02.2017 із заявою про призначення пенсії.

Суд, при цьому, звертає увагу на те, що під час огляду копії заяви від 02.02.2017 позивач відразу відповів, що заява написана та підписана не ним; не зміг пояснити помилку у його по батькові - « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Виправлення у Журналі особистого прийому громадян узгоджуються з поясненнями позивача, згідно яких він подав документи у віконце прийому документів (дату не пам`ятає), працівниця зробила якісь записи у журнал та комп`ютер, а потім покликала його та повернула документи, пояснивши, що довідка ТОВ «Колос» не підходить.

Отже, ці обставини підтверджують допущення помилки при реєстрації звернення позивача 02.02.2017 у Журналі, яка відразу була виправлена.

Не свідчить про наявність заяви від 02.02.2017 лист Решетилівського ОУПФ від 15.02.2017, оскільки він містить відповідь на звернення позивача щодо призначення пенсії від 02.02.2017 та від 06.02.2017.

Як встановлено вище, позивач дійсно звертався з приводу призначення пенсії 02.02.2017 та 06.02.2017.

Однак, зі змісту листа від 15.02.2017 не вбачається наявність письмової заяви про призначення пенсії від 02.02.2017.

Також не свідчить про наявність заяви від 02.02.2017 запис у колонці «вид звернення, форма та ознака надходження» у Журналі реєстрації звернень громадян щодо заяви ОСОБА_1 від 06.02.2017 (п/п 24 від 06.02.2017), де вказано «заява повторно особисто», оскільки первинне звернення позивача з питань призначення пенсії було 18.10.2016 через Решетилівську РДА, що підтверджується записом №27/Б-02 від 18.10.2016 у цьому ж Журналі.

Посилання на первинне звернення позивача від 18.10.2016 під №27/Б-02 також містить обкладинка матеріалу за заявою ОСОБА_1 від 06.02.2017 (а.с.261 т.2).

Усне звернення позивача від 02.02.2017 та заява від 06.02.2017, у якій ОСОБА_1 просив надати йому письмові роз`яснення по оформленню документів ТОВ «Колос» та пояснити відмову у прийнятті документів, не є заявою про призначення (перерахунку) пенсії.

Так, заява від 06.02.2017, за своїм змістом, є зверненням громадянина, яке передбачене Законом України «Про звернення громадян» та потребує надання письмової відповіді, але не передбачає вирішення питання про призначення пенсії.

Також, лист Решетилівського ОУПФУ Полтавської області від 15 лютого 2017 року № 24/Б-02 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є відповіддю на звернення громадянина, а тому, за відсутності рішення суб`єкта владних повноважень, позовні вимоги про визнання відмови у призначенні пенсії протиправною є необґрунтованими.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити та нарахувати позивачу пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 14 вересня 2016 року, оскільки такий обов`язок, відповідно до Порядку № 22-1, виникає лише після подання належної заяви про призначення пенсії та передбачених цим Порядком документів.

Вказані вимоги є передчасними, тому що у відповідача не виник обов`язок щодо вирішення питання про призначення пенсії, з огляду на викладене вище.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

Суд звертає увагу, що позивач у будь-який час (в тому числі протягом судового провадження у цій справі) мав та на цей час має право звернутися до пенсійного органу із письмовою заявою про призначення пенсії встановленого зразка, яка має бути розглянута відповідно до вимог закону.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2, 241-246 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос», про визнання відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В.Лизенко