Справа № 806/346/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Житомир справа № 806/346/18

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання дій протиправними, зобов`язання надати достовірну та точну інформацію,

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії у якому просить:

- визнати протиправними дії УМВС України в Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) щодо надання позивачу недостовірної та неточної інформації у довідці від 11.12.2017;

- зобов`язати надати йому довідку, у якій зазначити достовірну та точну інформацію щодо розміру його грошового забезпечення на момент звільнення (22.06.2017) відповідно до норм чинного законодавства.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі №806/2210/17 йому було надано довідку №20/222 від 11.12.2017. У довідці №20/222 віл 11.12.2017 було вказано, що вона видана ОСОБА_1 про те, що він з 01.09.2003 по 22.06.2017 перебував на посаді старшого слідчого ВР ДТП Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. Грошове забезпечення на момент звільнення складалось із посадового окладу (старшого слідчого) - 850,00 грн., окладу за спеціальним званням (капітан міліції) - 120,00 грн., надбавки за вислугу років (25% від посадового окладу та окладу за спеціальним званням) - 242,50 грн. Загальна сума грошового забезпечення становила 1212,50 грн. (850 грн.+120 грн.+242,50 грн. (25%)=1212,50 грн). Позивач вважає, що відповідачем у довідці наведено неправдиву, недостовірну та вона вводить в оману, оскільки розмір його грошового забезпечення є меншим за мінімальну заробітну плату визначену чинним законодавством.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. В обгрунтування відзиву відповідач зазначив, що всі складові зазначені у довідці відповідають нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому, за позицією відповідача позовні вимоги позивача є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що УМВС України в Житомирській області на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі №806/2210/17 ОСОБА_1 було надано довідку №20/222 від 11.12.2017. У довідці №20/222 віл 11.12.2017 було вказано, що вона видана ОСОБА_1 про те, що він з 01.09.2003 по 22.06.2017 перебував на посаді старшого слідчого ВР ДТП Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. Грошове забезпечення на момент звільнення складалось із посадового окладу (старшого слідчого) - 850,00 грн., окладу за спеціальним званням (капітан міліції) - 120,00 грн., надбавки за вислугу років (25% від посадового окладу та окладу за спеціальним званням) - 242,50 грн. Загальна сума грошового забезпечення становила 1212,50 грн. (850 грн.+120 грн.+242,50 грн. (25%)=1212,50 грн).

Даний спір виник у зв`язку з тим, що позивач вважає, що у інформація вказана у довідці №20/222 від 11.12.2017 не відповідає дійсності та чинному законодавству, зокрема Конституції України, Закону України "Про державний бюджет в 2017 році", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про інформацію", Бюджетному кодексу України, Кодексу законів про працю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про інформацію" (надалі Закон) інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Нормами ст.2 Закону визначено, що основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

За приписами ст. 5 Закону кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Питання проходження служби особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненням з неї, права й обов`язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема законом "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ.

Відповідно до приписів ст.19 закону "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (в редакції, чинній на час проходження позивачем служби) форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" ( надалі Постанова №1294), яка була чинною на час видачі позивачу довідки №20/222 від 11.12.2017.

Пунктом 1 Постанови №1294 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Приписами п.3 Постанови №1294 затверджено схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33.

Згідно п.5 додатку № 14 до Постанови №1294 посадовий оклад за посадою старший слідчий становить 850,00 грн.; згідно п.8 додатку №24 Постанови №1294 окладу за спеціальним званням капітан міліції становить 120,00 грн.; згідно п.4 додатку №29 Постанови №1294 надбавка за вислугу років, при вислузі 10-15 років становить 25% від посадового окладу та окладу за спеціальним званням.

З огляду на те, що спеціальним законодавством врегульовано питання складових грошового забезпечення, то у даному випадку, при відображенні у довідці №20/222 від 11.12.2017 інформації щодо складових грошового забезпечення відповідач мав застосовувати саме його, а тому є безпідставним посилання позивача на норми Конституції України, Закону України " Про державний бюджет в 2017 році", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про інформацію", Бюджетному кодексу України, Кодексу законів про працю.

Разом з тим, слід наголосити, що у довідці №20/222 від 11.12.2017 лише повідомлено ОСОБА_1 щодо того, з чого складалось його грошове забезпечення на момент звільнення.

Крім того, незгода позивача із розміром нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ була предметом окремого судового розгляду у справі №806/2497/17.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №806/2497/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України про стягнення 32869,32 грн було відмовлено.

Зазначеним судовим рішенням, яке набрало законної сили, було також констатовано, що складові грошового забезпечення ОСОБА_1 необхідно обраховувати із застосуванням Постанови №1294, а не інших нормативних актів.

Наведені обставини дають суду підстави до висновку, що у довідці №20/222 від 11.12.2017 всі складові грошового забезпечення позивача вказано на підставі норм спеціального законодавства, а тому інформація відображена у ній відповідає дійсності та чинному законодавству, а у відповідача були відсутні правові підстави для зазначення іншого розміру грошового забезпечення ніж вказано у Постанові №1294.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії (Старий Бульвар,5/37 м.Житомир, 10008, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання надати достовірну та точну інформацію відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева

Повне судове рішення складене 22 липня 2019 року