Справа № 821/1025/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/1025/17

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

судді - Димерлія О.О.,

судді - Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по справі за за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

11.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області та просив поновити його на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС з 14.02.2017 року та стягнути грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 14.02.2017 року по час ухвалення судового рішення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 15.02.2017 р. по 09.10.2017 р. у розмірі 28330 (двадцять вісім тисяч триста тридцять) грн. 98 коп.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області звернулись до Одеського апеляційного адміністративного суду із апеляційними скаргами на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області задоволено частково, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС в Херсонській області. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року у розмірі 7074,02 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року виправлено допущену арифметичну помилку в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, зазначивши у мотивувальній та резолютивній частині постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - кількість календарних днів у розрахунковому періоді-301 день та суму середнього грошового забезпечення, яке стягується за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року - 6330,21 грн.

Постановою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС в Херсонській області скасовано і в цій частині залишено в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року. У решті постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про виправлення очевидної арифметичної помилки в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року задоволено. Виправлено очевидну арифметичну помилку, допущену при виготовленні мотивувальній та резолютивній частині ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 року у справі №821/1025/17, зазначивши суму середнього грошового забезпечення, яке стягується на користь позивача за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року - 6414,31 грн.

20.05.2019 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_1 зазначено, що приймаючи судове рішення щодо стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року, Одеський апеляційний адміністративний суд виходив з того, що протягом останніх чотирьох календарних місяців, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата працівник не мав заробітку не з його вини, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу, а саме з посадового окладу - 650 грн.

Заявник зазначає, що 08.05.2019 року він отримав лист УМВС України в Херсонській області вих.№10/К-11 від 26.04.2019 року, яким його повідомлено, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року у справі №821/255/17 йому сплачено грошове забезпечення з 26.07.2016 року по 13.02.2017 року в сумі 24636,16 грн. ОСОБА_1 стверджує, що до дати стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року, заявнику було нараховано та сплачено грошове утримання, тобто фактично, протягом останніх чотирьох календарних місяців, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник, ОСОБА_1 мав заробіток. Враховуючи викладене, заявник вважає вказані обставини нововиявленими, та просить суд прийняти нову постанову, якою змінити постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі №821/1025/17 в частині визначення стягнутого розміру середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

До канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду 12.07.2019 року надійшов відзив Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі №821/1025/17 в силі.

В обґрунтування відзиву представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області зазначає, що про прийняте рішення Одеського апеляційного адміністративного суду у справі №821/255/17 ОСОБА_1 було відомо, ще у жовтні 2017 року, що підтверджується ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 у справі №821/255/17, разом з тим істотними для справи обставинами, є обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою. Представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 протягом останніх двох календарних місяців перед звільненням не працював, зазначені обставини встановлювалися судом у справі №821/1025/17, таким чином згідно Порядку №100, середня заробітна плата обчислена судом виходячи з установлених в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу, який становив 650 грн. Крім того, представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 має право оскаржити судове рішення апеляційного суду в касаційному порядку, при цьому наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими у розумінні п.1 ч.2 ст. 361 КАС України, оскільки розмір його середньої заробітної плати були предметом перевірки судів, тобто були відомі, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Дослідивши обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акту, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Правєдная проти Росії» від 18.11.2004 р. зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Так, згідно із пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику перегляду судами у зв`язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» від 27.02.1981 р. за №1 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 15, як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона була недієздатною, угода чи актовий запис недійсні, що є або скасований заповіт на майно, наявність даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду України про преюдиціальність його рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, пов`язаних із правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта тощо).

Крім того, у Розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені позивачем обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені позивачем обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно позивач не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справ

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 01.02.2019 року у справі №2040/7218/18.

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , в якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, позивач посилається на ті обставини, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року у справі №821/255/17 йому сплачено грошове забезпечення з 26.07.2016 року по 13.02.2017 року в сумі 24636,16 грн. ОСОБА_1 стверджує, що до дати стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року, заявнику було нараховано та сплачено грошове утримання, тобто фактично, протягом останніх чотирьох календарних місяців, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник, ОСОБА_1 мав заробіток.

При цьому, згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, у редакції на момент виникнення правовідносин (ділі Порядок №100) у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно з п.4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Враховуючи викладене, Одеський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 12 грудня 2017 року дійшов висновку, що оскільки протягом останніх чотирьох календарних місяців , що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не мав заробітку не з його вини, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу, а саме з посадового окладу - 650 грн.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року у справі №821/255/17, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 липня 2016 року по 13 лютого 2017 року. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області середній заробіток з 14 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку з позивачем.

Судом встановлено, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року у справі №821/255/17 позивачу було сплачено грошове забезпечення з 26.07.2016 року по 13.02.2017 року в сумі 24636,16 грн., про що позивачу стало відомо 08.05.2019 року.

Колегія суддів зазначає, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року у справі №821/255/17 була прийнята раніше, чім судове рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, про перегляд якого у зв`язку з нововиявленими обставинами просить ОСОБА_1 . Таким чином, обставини наявності судового рішення, що набрало законної сили та яким стягнуто на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 липня 2016 року по 13 лютого 2017 року були відомі до ухвалення судового рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами, відповідно такі обставини не є нововиявленими в розумінні КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 4 Порядку №100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються зокрема: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що одноразові виплати здійсненні на виконання рішення суду не віднесено Порядком №100 до включення до середньої заробітної плати. При цьому колегія суддів зазначає, що вказані заявником обставини не спростовують фактів, які було покладено в основу судового рішення, та не породжує процесуальні наслідки, які впливають на оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення без її врахування.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що не є нововиявленою обставиною факт сплати грошового забезпечення з 26.07.2016 року по 13.02.2017 року в сумі 24636,16 грн. на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року у справі №821/255/17, оскільки цей факт не розповсюджує свою дію на правовідносини, що склались між позивачем та Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області з приводу стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, які були вирішені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року по справі №821/1025/17.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами судом апеляційної інстанції, відтак заява ОСОБА_1 є такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст. 243, 250, 361, 368, 369 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по справі за за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко