Справа № 638/14816/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шевченко О.В.

10 липня 2019 р.Справа № 638/14816/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов`язання проведення відповідних розрахунків по компенсації, внесення змін до розміру пенсії, -

В с т а н о в и л а:

09.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить на підставі Закону № 2148, положення роз`яснювального листа Департаменту Мінсополітики, інших Законів по справі, фактичного стану ситуації, зобов`язань Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі пенсійний орган, Шевченківське ОУПФУ) провести необхідні розрахунки компенсації недоотриманих грошових коштів; внести зміни у розмір його пенсії, яка обрахована пенсійним органом у 2018 році, усунувши при цьому помилки у визначені показника середнього заробітку та загального заробітку у бік зменшення; відповідно до норми ст. 56 Конституції України за заподіяні незаконні дії Шевченківського ОПФУ компенсація позивачу може скласти 30 тис грн, а також моральна шкода у розмірі 19,7 тис грн за рахунок держави.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що здійснивши переведення його з одного виду пенсії на інший (з пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про державну службу» на пенсію на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») пенсійний орган при визначенні розміру пенсії не врахував частку його страхового стажу, чим значно зменшив розмір пенсії.

Також позивач зазначає, що відповідачем протиправно незадоволена його заява про обрахування розміру пенсії з урахуванням заробітної плати, яку він отримував в ПАТ «Сан ІнБев Україна» та в Українському державному університеті залізничного транспорту, а також в товаристві з додаткової відповідальністю «Онікс».

У відзиві на адміністративний позов Шевченківське ОУПФУ, заперечуючи проти вимог позивача ОСОБА_1 , зазначає, що з 01.01.2017 року (рішення № 412) позивача автоматично, без його звернення, було переведено з одного виду пенсії на інший. Після переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір його пенсії збільшився на 348,36 грн. 10.08.2018 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії по стажу і «по пільзі з аміаком». У трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають його право на пенсію на пільгових умовах, отже ОСОБА_1 було попереджене про те, що йому потрібно надати уточнюючі довідки для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах. Пенсійним органом здійснено зарахування стажу роботи позивача за періоди: з 25.02.1998 року по 31.10.2015 року, з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року і, таким чином, загальний стаж позивача складав 56 років 08 місяців 14 днів. Пенсійний орган також зазначає, що позивач не просив здійснити перерахунок його пенсії за заробітком. Також відповідач вважає необґрунтованими та бездоказовими вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування йому сум матеріальної і моральної шкоди.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Судовим рішенням визнані неправомірними дій відповідача, що полягають у проведенні перерахунку пенсії позивача без урахування повного страхового стажу, наявного у матеріалах пенсійної справи на час перерахунку. Пенсійний орган зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наявних на час перерахунку у пенсійній справі відомостей про страховий стаж з 24.02.1998 року по 31.12.2015 року.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в іншій їх частині відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах його пенсійної справи міститься достатньо відомостей про набутий ним додатковий стаж після первинно призначеної пенсії, і така інформація має бути врахована при переході на інший вид пенсії. Пенсійним органом допущена помилка, що призвело до недоотримання різниці пенсії, нарахованої до та після перерахунку за період з 01.10.2017 року по 31.07.2018 року.

Скаржник вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушені норми Закону № 2148, Закону № 1058, Закону № 3723, постанови Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року, а також не у повному обсязі досліджені всі обставини справи.

ОСОБА_1 вказує, що неправомірними діями пенсійного орану йому спричинена матеріальна моральна шкода.

Позивач просить задовольнити його апеляційну скаргу, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року змінити шляхом зобов`язання Шевченківське ОУПФУ здійснити правомірний перерахунок його пенсії, визначити строк, протягом якого він отримував пенсію на підставі самовіль ного заниження пенсійним органом його стажу та вирішити питання щодо виплати вказаної у позові компенсації та відшкодувати моральну шкоду.

У відзиві на апеляційну скаргу Шевченківське ОУПФУ фактично наводить аналогічні доводи, що зазначені ним у відзиві на позов, та просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача, - без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, а судове рішення частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському ОПФУ з 26.02.1998 року та до 01.10.2017 року отримував пенсію за віком, призначену на умовах Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХП «Про державну службу».

Розмір пенсійних виплат позивача до 01.10.2017 року складав 2.2.884.90 грн (а.с. 88 звор)..

З 01.10.2017 року набрали чинності положення п. 4-7 Розділ XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-VI, відповідно до яких особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України < > «Про державну службу», < > розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Пунктом 4-3 означеного розділу установлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Таким чином, автоматичне переведення особи, яка отримує пенсію по віку, що призначена на умовах Закону України «Про державну службу», на пенсію по віку, обчислену на умовах, встановлених Законом № 1058-VI, відбувається лише у тому випадку, якщо розмір пенсії з урахуванням перерахунку, передбаченого п. 4-3 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-VI, буде більшим.

Пенсійним органом на виконання вимог положень п. 4-7 Розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1058-VI, позивач ОСОБА_1 був переведений з пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком на умовах Закону України № 1058-VI. Розмір пенсійних виплат позивача ОСОБА_1 з 01.10.2017 року при загальному страховому стажі 41 рік 8 місяців 18 днів склав 2.884,90 грн (а.с. 88 звор).

З урахуванням заяви позивача від 10.08.2018 року (а.с. 93) щодо проведення перерахунку його пенсії з урахуванням додаткового періоду страхового стажу з 01.08.2018 року, розмір пенсійних виплат позивача склав 4.033,71 грн (загальний страховий стаж 47 років 6 місяців 25 днів, а.с. 91).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-VI страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст. 20 Закону № 1058-VI, відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058-VI відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується пенсійним органом, згідно із індивідуальними відомостями про застраховану особу ( ОСОБА_1 ), дата формування 10.08.2018 року, за 2015 рік наявні відомості з 01.07.2015 року по 31.10.2015 року та з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року по страхувальнику Український державний університет залізничного транспорту та з 01.01.2015 року по 31.09.2015 року по страхувальнику ПАТ «Сан ІнБев Україна».

Разом з тим, Шевченківським ОУПФУ зазначено, що підприємства: Український державний університет залізничного транспорту та ПАТ «Сан ІнБев Україна» не в повному обсязі нарахували та сплатили із сум заробітку (доходу) позивача єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а отже у пенсійного органу відсутні підстави для врахування страхового стажу та доходу за означений період праці на цих підприємствах.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості цих вимог позивача ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що внаслідок невиконання Українського державного університету залізничного транспорту та ПАТ «Сан ІнБев Україна» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування судового рішення в частині, якою судом відмовлено в задоволені вимог ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача для обчислення пенсії позивача врахувати заробітну плату (дохід): за червень 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за листопад 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за грудень 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за жовтень 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»), за листопад 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»), за грудень 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»).

Колегією суддів встановлено, що Ленінським районним судом м. Харкова 22.04.2019 року відкрито провадження у справі № 642/1964/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Онікс» про зобов`язання видати уточнюючу довідку щодо підтвердження спеціального трудового стажу.

Таким чином, питання щодо можливості зарахування спеціального стажу роботи/заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1 буде розглянуто пенсійним органом після пред`явлення позивачем означеної довідки і підстави для задоволення вимог апеляційної скарги в цій її частині відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За приписами ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення якщо судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова для обчислення пенсії врахувати заробітну плату (дохід): за червень 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за листопад 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за грудень 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за жовтень 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»), за листопад 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»), за грудень 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»), з прийняттям нового судового рішення про зобов`язання Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України для обчислення пенсії ОСОБА_1 врахувати заробітну плату (дохід): за червень 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за листопад 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за грудень 2015 року у розмірі 3.000 грн (страхувальник Український державний університет залізничного транспорту), за жовтень 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»), за листопад 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»), за грудень 2015 року у розмірі 7.265 грн (страхувальник ПАТ «Сан ІнБев Україна»).

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, в частині, якою відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 19 липня 2019 року.